70 ÖFVERSIGT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1869. 



försvinna redan i sydliga delen af inre Östersjön. Vi behöfva 

 blott nämna några exempel: Halidrys, Halicoccus, Nemalion, 

 Delesseria sanguinea, Chondrus crispus, Laminaria digitata, 

 Phyllitis coispitosa, Leatliesia tuheriformis och Punctaria undv- 

 lata, livilka alla, åtminstone hittills, ej anträffats och svårligen 

 kunna trifvas i inre Östersjöns mindre salta vatten. 



Märkbart måhända redan i sydvestliga och påtagligt i inre 

 Östersjön, ehuru tydligast i Bottniska viken, är, att de fullkom- 

 ligare algerna, då de uppammas i dessa trakter, ofta blifva — 

 hvad redan för längesedan iakttagits ^) — betydligt förkrympta 

 och märkligt omgestaltade och hafva ej sällan, likasom äfven 

 lägre former, ansetts såsom sjelfständiga, för Östersjön egen- 

 domliga arter. Ju nordligare dessa förekomma, desto sällsyntare 

 hinna de till fruktsättning och blifva i följd häraf svåra, ofta 

 omöjliga att efter nutidens åsigter om art-begränsning bestämma. 

 Såsom exempel härpå må tjena de många dvergartade formerna 

 af Fiicus vesiculosus, Delesseria sinuosa, Phyllopliora;, Chordaria 

 och Conferva^ men isynnerhet Polysiplionice, Ceramia och JEcto- 

 carpi. Flera sådana degenerade eller sterila former, dem vi 

 anträffat, hafva ej kunnat utredas och blifva i denna uppsats 

 förbigångna. Af föregående framställning är emellertid förklarings- 

 granden till dessa förhållanden lätt funnen: de alger nämnligen, 

 som blott i Vesterhafvets saltare .vatten och på der förekom- 

 mande omvexlande bergbotten nå sin fulla utveckling i såväl 

 vegetativt som fruktifikativt hänseende, hämmas naturligtvis i 

 denna utveckling, när samma arter sällsynt uppammas i Öster- 

 sjön, hvars saltmängd, ett län -från detta Vesterhaf, företrädes- 

 vis i inre Östersjön och ännu mer i dess nordliga fortsättning 

 är, såsom vi redan erfarit, ganska ringa. 



Vi hafva angifvit den minskade salthalten såsom en hufvud- 

 orsak till Östersjöns och Bottniska vikens fattigdom på alger. 

 Afven andra omständigheter samverka till en minskning af såväl 

 slägt- som art- och individantal. Ebb och flod, som öfva ett 



') "Mare Balticum id habBt insigne, ut Algas Oceani mirifice contratat, et si- 

 bimet ipsis dissimiles reddat." C. A. Agardh, Syn. Alg. Scand., pag. 27. 



