74 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1869. 



vikens alg-vegetation i dess helhet, sa mycket mer som våra 

 iakttagelser afse blott sommar-vegetationen,- medan alg-floran un- 

 der öfriga årstider är nästan fullkomligt obekant, hvarföre en god 

 efterskörd är att emotse. — Bedömes denna vegetation efter hvad 

 vi kunnat utreda, utgöres den måhända, åtminstone i norra 

 Östersjö-bäckenet och sydliga delen af Bottniska viken, af en 

 blandning af hafs- och sötvattens-alger och i allra nordligaste 

 delen af uteslutande sötvattens-alger, men företer knappast nå- 

 gon sjélfständig karakter. Åtminstone har af våra undersök- 

 ningar ej framgått, att denna vatten-bassin frambringar många 

 egendomliga alger, såvidt ej såsom sådana få anses Castagnea 

 baltica och Monostroma balticum samt såsom egna arter erkän- 

 nas former, hvilka vi förut påpekat eller dem vi nedan skola 

 omnämna. 



Förut anförda vatten-analyser angifva föga olikhet i salt- 

 balt inom sydliga och mellersta delarne af detta bäcken, och i 

 allm-änhet hafva vi funnit samma alg-former vid t. ex. Born- 

 holm och Gotland, ehuru massan af individer synes vara större 

 vid förra än sednare stället. Likväl hafva vi från sydliga delen 

 flera alger oss bekanta, hvilka vi ej anträffat i den mellersta, 

 och som sålunda antyda en något större saltmängd på förra 

 stället ^) SS. Delesseria alata & sinuosa, Ähnfeltia, Thamnidium, 

 Laminaria sacGharina(?), Chorda Lomeiitaria, Phyllitis Fascia, 

 Desmarestia acideata, Ectocarpus tomentosus och Monostroma 

 latissimum. För mellersta delen åter är Monostroma balticum 

 egendomlig och här synes Fucus (vesiculosus) balticus vara ym- 

 nigast. Till och med på mindre afstånd framträder en, om 

 än obetydlig skilnad t. ex. mellan sydliga och nordliga Got- 

 lands alg-vegetation (Fucus serratus och Stilophora rhizodes 

 anmärkta vid södra men ej vid norra delen). 



Från det föregående erinra vi oss, att salthalten befunnits 

 större i inre Östersjöns södra än norra del, och kunna i följd 

 deraf nu lätt förklara, hvarföre en del alger, ymniga i sydliga 



') Utefter Sverges sydöstra kust synes saltmängden vara större än i midten al' 

 bäckenet och dess östra delar. 



