86 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖllHANDLINGAR, 186 9. 



hatVa ej från denna förmått skilja Dictyosiphon foeniculaceus. 

 Märklig form är: 

 ß hippuroides (Lyngb.): vid Bornholm och Cimbrishamn i 

 Skåne, på båda ställena oftast i klippspringor, utefter klipp- 

 väggar o. d. Denna form hafva vi sett äfven frän Åländska 

 skärgården (Lektor Arrhenius) ^). 

 ■Castagnea haltica Aresch. synes vara egendomlig för inre Öster- 

 sjön; vi anträffade den först vid Gotland, sedermera vid 

 Stockholmsskären och Bornholm ganska ymnigt. Den växer 

 frodigast straxt under vattenbrynet, vanligen på lösiiggande 

 stenar, sällsyntare på klipphäll, men vid Rönne på Born- 

 holm dessutom pä pålar i hamn-armarne; sparsammare på 

 större (ända till 10 famnars) djup, anhäftad stenar, någon 

 gång alger ss. Ceramium. 



C. Zosterce (Lyngb.): Gotland i Sliteviken! (P. T. Cleve). 



Elacliista fucicola (Vell.) har i inre Östersjön nästan lika stor 

 utbredning som Fucus vesiculosus; är anträffad från Born- 

 holm ända till Roslagen och uppgifves förekomma vid Aland 

 och sydvestra Finland (Herb. Mus. Fenn.). Vi hafva ej 

 anmärkt den i Bottniska viken. 



Sphacelaria cirrliosa (Roth) uppträder sparsamt öfverallt i inre 

 Östersjön: Bornholm vid Vang på 1 fots vatten; Skåne vid 

 Cimbrishamn på 1 — 2 fots djup; Blekinge (Aspegren), 

 Gotlands ostkust flerstädes. Dess förekomst i Bottniska 

 viken var ej att förvänta; likväl upphemtades några fä in- 

 divider ännu vid Näske i xlngermanland och vid Ratan i 

 Vesterbotten. 



Ectocarpiis LynGB.: ehuru detta slägte isynnerhet i södra delen 

 af inre Östersjön uppträder med massor af individer, äro 

 de flesta exemplar oftast sterila och derföre mycket svår- 

 bestämda. 



E. tomentosus (Huds.): vid Cimbrishamn i Skåne på Fucus 

 vesiculosus. 



') Chordaria divaricata Ag. aiigitVcs i Herb. Mus. Eenn. vara fuiiucu vid Aland 

 och sydvestra Finland. 



