AGARDH, OM BEN SPETSBEKGSKA DRIF VEDENS URSPRUNG. 99 



excelsa*). Picea pectinata och Lai^ix Sihirica; hvilka alla saknas 

 i Amerika bland de mänga arter, som der förekomma. Kan det 

 således visas, att några af de Spetsbergska drifvedsbitarne tillhört 

 endera af de Siberiska arterne, så torde frågan kunna anses huf- 

 vudsakligen afgjord äfven i afseende pä de andra, som icke kunna 

 med samma grad af säkerhet uppgifvas hafva tillhört viss art — 

 för så ,vidt man icke vill antaga att drifveden kan härstamma 

 från olika kontinenter, ditförd af olika strömmar: ett antagande 

 som dock icke synes stå väl tillsammans med det kända förhål- 

 landet, att det är hufvudsakligen vissa fjordar, i hvilka drifveden 

 samlar sig. — - Det är således endast i det antydda omfånget som 

 jag försökt en bestämning af de till mig öfverlemnade drifveds- 

 bitarne; för en noggrann och fullt säker bestämning af dem alla 

 har hvarken nödig tid eller nödvändiga samlingar af olika (Ame- 

 rikanska) trädslag stått mig till buds. 



För att således finna ett svar på den fråga, som jag för mig 

 uppställt, har jag förnämligast riktat undersökningen på de, så- 

 som röda, ofvan betecknade vedbitarne, hvilka vid första ögon- 

 kastet synas utmärka sig genom flera egendomligheter. Hopsatta 

 visa de sig hafva tillhört 6 särskilta drifvedsstycken (märkte I, 

 III, IV, V, VI och III), hvartill torde böra läggas åtminstone ett 

 af de bruna (märkt A), som en noggrannare undersökning visar 

 lika, fastän färgen fått en dragning åt brunt. Om således af 18 

 utvalde och hemförde drifvedsstycken dessa 7 skulle visa sig så 

 öfverensstämmande, att de kunna antagas härstamma från en och 

 samma art, så måste denna, som lemnar en så betydlig anpart 

 af den Spetsbergska drifveden, antagligen vara en i sitt kemiand 

 allmän art. Man torde således redan häraf kunna sluta, att det 

 icke är bland de mera sällsyntare formerna, som moderväxten till 

 dessa röda drifvedsstycken skall sökas. 



*) I nyare arbeten (jfr Ledebours Fl. Rossica) anses de Siberiska barrträden 

 utgöra särskilta, från analoga Europeiska former skiljda arter. Då i alla 

 händelser dessa analoga arter stå bvarandra mycket nära, bar jag ansett öf- 

 verflödigt att här göra afseende pä deras olikhet. 



