AGARÜH', OM DEN SPETSBERGSKA DRIFVEDENS URSPRUNG. 101 



barrträden temligen uteslutande utgöra skogarne. Inom denna 

 region finnes i allmänhet en relativt kort sommar med stränga 

 vintrar. 



Om man jemför stammar af våra egna barrträd ifrån olika 

 trakter af landet, så tror jag man måste komma till den slut- 

 sats, att stammens starkare eller svagare tillvext hos samma art 

 är väsendtligen beroende af yttre momenter*). Redan den skill- 

 nad som trädarbetaren gör på bräder och stockar, om de här- 

 stamma från bördigare trakter i Skåne, ifrån Calmar (Smålands 

 bergsland) eller ifrån Norrland, antyder en olikhet, som bekräf- 

 tas af den noggrannare undersökningen. Den Skånska varan an- 

 ses i allmänhet vara af en lösare beskaffenhet, och äga mindre 

 kärnfullhet än den från Calmar. Afskurne stammar, som vuxit 

 under dessa olika ställens olika klimateriska förhållanden, visa 

 årsringarnes storlek och beskaffenhet mycket olika. En förelig- 

 gande 40-årig Skånsk furstock har en radie af omkring 6 Pariser- 

 tum, hvilket i medeltal ger åt hvarje årsring en tjocklek af 1,8 

 Pariserlinea. En stock ifrån det inre Småland (Kalmar-fur) af 

 omkring 190 år håller i radie omkring 7^ Parisertum, hvilket ger 

 i medeltal åt hvarje årsring icke fullt i lineas tjocklek. En fur 

 ifrån Teikovara i Lappland håller i radie 5 — 6i Par. tum; på de 

 minst 215 årsringar, som här kunna räknas, kommer således i 

 medeltal åt hvarje 0,3 linea. En fur från Songavara nära Son- 

 garauotka, deri 150 årsringar kunna räknas, håller i radien 2^ — 3^ 

 Par. tum; hvarje årsring får således i medeltal en tjocklek af 



*) Af några yttranden af H. Mohl {Bot. Zeit. 1862 p. 227) skulle man nästan 

 vilja sluta det han antoge, att efter någon bestämd lag trädets tillvext öka- 

 des eller minskades under olika åldersperioder; om rotens årsringar tos 

 Picea pectinata säger han sålunda, att sedan efter en följd af är tunnare års- 

 ringar bildats, tilltager vextkraften och starkare årsringar följa, tills i yttre 

 delen af gamla rötter ärsringarnes tjocklek reduceras till en mycket obetydlig. 



— Utan att vilja förneka att vextkraften kan vara starkare under någon viss 

 ålder, förekommer det mig dock vanskligt att antaga ärsringarnes tjocklek 

 vara i någon öfvervägande grad beroende af trädets ålder. Tvärsnitt af 

 samma stam på olika höjd visa att samma årsring kan vara starkt utbildad 

 i stammens nedre del och svagt i den öfre (och sannolikt på andra tvertom) 



— beroende, som jag förmodar, af stammens större eller svagare vextkraft, 

 om den matas af starkare eller svagare grenar på olika ställen. 



