102 ÖFVERSIGT AF K. VET£NSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1869. 



högst 0,2 8 linea. En fur ifrån Karavara vid Karesuando, på en 

 höjd öfver hafvet der furen har sin gräns, håller (i stammens) 

 radie 32 linier; då minst 120 årsringar här kunna räknas, så far 

 årsringen en medeltjocklek af 0,26 linea. — Jemför man de star- 

 kast utbildade årsringarne med hvarandra, så visar sig' att 

 i den Skånska förekomma årsringar af ända till 3 liniers bredd. 



Småländska '. H d:o 



från Teikovara 1^ — 1| d:o 



från Songavara ^ d:o. 



från Karavara, deri några äro relativt breda | d:o. 

 Man kommer till liknande resultat om man jemför gran-stammar 

 ifrån olika ställen. Skånska exemplar visa grofva årsringar, un- 

 der det t. ex. en gran ifrån Avasaxa af 64 års ålder med en 

 radie af 2^ — 2| Par. tum har årsringar af 0,3 lineas inedeltjock- 

 lek. En stam ifrån Kjuvasherro (Lappland) af 180 års ålder med 

 .5^ — 65 tums radie har årsringar med 0,4 lineas medeltjocklek. 



Hvilka de yttre förhållandena äro, som föranleda dessa olik- 

 heter, torde det vara något svårare att afgöra. Stammar, fällda 

 sistliden höst, ifrån Lund och norra Skåne visa af flera särskilta 

 trädslag, att en relativt svag årsring utvecklats under 1868 års torra 

 och varma sommar. För det föregående året, som hade en kall och 

 fuktig sommar, visa samma träd en något starkare vedring. Men 

 träd någotnär ifrån samma trakt kunna i detta afseende äfven 

 visa olika förhållande häruti; och då klimatets beskaffenhet icke 

 kan antagas här vållat olikheten, så måste det vara sjelfva jord- 

 månens beskaffenhet — hvilken dock äfven kan göras verksam 

 genom årets ökade eller minskade fuktighet — som jemväl bidrager. 

 Sannolikt kan man således antaga att årsringens beskaffenhet är be- 

 roende af den fuktighetsraängd, som under en eller annan form 

 k:ommer trädet till godo. — Vill man dock härom försöka upp- 

 ställa någon bestämning, så torde vara nödigt att skilja emellan 

 årsringens 2:ne olika delar, hvilka i detta afseende s)''nas förhålla' 

 sig olika. 



Det är neml. tillräckligen bekant att Coniferernes ved, fastän 

 alltigenom sammansatt af ett enda slag vertikala rör, dock i så 



