AGAEDH, OM DEN SPETSBBRGSKA DKIFVEDENS URSPRUNG. 111 



barrträden i detta afseende olika, så måste denna stora radiala 

 diameter hos den Spetsbergska röda drifveden vara serdeles be- 

 visande för dess härstammande ifråd träd af Pinus Larix. 



Afven den mikroskopiska undersökningen af barken har ledt 

 till samma resultat. Periderraa-bladen hos Pinus Larix utmärka 

 sig vid genorafallande ljus för en serdeles starkt i rödt stötande 

 färg, i motsats till Pimis sylvestris, der färgen är stötande i gul- 

 brunt. Mellan periderma bladen få korkcellerna en betydlig ut- 

 veckling, och jemte dem synas talrika hartzblåsor. Jag har icke 

 heller häruti kunnat finna någon annan skillnad än att hartzblå- 

 sorne äro mindre talrika, och korkcellernes sammanhang mera de- 

 rangeradt, hvilket torde vara beroende af yttre våld under kring- 

 driften på hafvet. 



Lägger jag tillsamman hvad sålunda blifvit anfördt, så före- 

 kommer det mig som en mycket stor sannolikhet förefunnes för 

 antagandet, att den röda Spetsbergska drifveden härstammar från 

 Pinus Larix och sålunda blifvit förd till Spetsbergen från Sibe- 

 rien, der Pinus Larix förekommer ifrån Ural ända till Kamt- 

 schatka. Vid uttalandet af denna mening förbiser jag icke att det 

 gifves en Larix äfven i Amerika, med hvilken det kunde förmo- 

 das, att den Spetsbergska likaväl kunde öfverensstämraa, som den 

 öfverensstämraer med i Skåne vuxna exemplar af L^arix europea, 

 från hvilken man anser den Siberiska vara såsom art skiljd. Den 

 Amerikanska Larix americana förekommer såväl kring S:t Law- 

 rence-flodeijs nedre tillflöden som på New-Foundland, derifrån den 

 väl kunde antagas lätt komma i beröring med Golfströmmens 

 vatten och på detta sätt såsom drifved föras till Spetsbergen. 

 Men dels tyckes denna amerikanska art vara jemförelsevis mera 

 sällsynt; Michaux, som berömmer vedens egenskaper, säger att 

 denna ved skulle vara mera använd i Amerika än den är, om 

 icke trädet vore der relativt sällsynt. Parlatoke (i Decandolles 

 Prodromus) uppgifver visserligen att arten förekommer i vidsträckta 

 skogar i Nya Brunsvig och Nya Skottland; men det torde än- 

 dock väl kunna sättas i fråga om dessa områden kunna anses 

 nog vidsträckta för att man skulle kunna antaga att de röda 



