114 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖKHANDLINGAK, 186y. 



Utföras i Kariska liafvet och med en derifrån uppgifven hafs- 

 ström lätteligen kunna nå Spetsbergens nordliga vikar, vid livilka 

 drifveden hufvudsakligen samlas. 



Af dessa det Siberiska lärkträdets utbredningsförbållanden 

 synes man väl kunna vänta, att det borde utgöra en hufvudbe- 

 ståndsdel af den Spetsbergska drifveden. Af 18 hemförda drif- 

 vedsprofver synas 7 — 8 utgöras af lärkträd. Näst lärkträdet går 

 granen i Siberien högst mot Norden (ScHOUV, Vextgeogr., pag. 

 213). Afven härmed synes det väl passa samman, att af de 18 

 hemförda drifvedsstyckena 8 synas vara af gran, eller åtminstone 

 af ett trädslag, som svårligen torde kunna skiljas från vår van- 

 liga gran. Jemte lärkträd och gran, som sålunda bilda hufvud- 

 massan af drifveden, förekommer dessutom ett stycke af en stam, 

 som kommer närmare fur (men såsom teraligen murken svårligen 

 bestämbar) och ett som sannolikt torde vara ett rotstycke af Ev. 



För att kunna fullständigt förklara den egendomliga excen- 

 triska tillvext, som så ofta förekommer hos den Spetsbergska 

 drifveden (mer och mindre synes den på 9 af de hemförda 18 

 vedprofverne), torde det måhända vara nödigt att erindra sig den 

 nyss meddelade, från Pallas hämtade uppgiften om lärkträdets 

 utseende under inflytande af Ishafvets kalla vindar. Att det 

 annars uppräta trädet skall, om det tillvexer un'der form af ned- 

 liggande buske, erhålla ett egendomligt utvecklingssätt af ved- 

 ringarne, torde redan a priori kunna antagas. I Lunds gamla 

 Botan. trädgård finnes ett lärkträd, som genom någon tillfällighet 

 fått en nästan horizontel krona, med hufvudsakligen åt 2 sidor 

 utbredda grenar. En mindre häraf afskuren gren visar redan en 

 betydlig excentricitet, i det årsringarnes tillvext hufvudsakligen 

 tilltager i den nedåt riktade delen. På en å Lunds Bot, Mu- 

 seum befintlig 400-årig stam af En, hemförd från Norska fjellen, 

 synes veden länge hafva varit död på 2:ne sidor, under det den 

 tillvuxit endast på 2:ne. Måhända kan det antagas, att en sådan 

 stam befunnits under snarlika förhållanden med dem, hvarunder 

 den Spetsbergska drifvedens stamvexter förekommit; men utan 

 att på liknande lokaler jemföra stammar, torde det vara vågadt 



