FRIES, TILLÄGG TILL SPETSBERGENS FANERO.GAM-FLORA. 123 



slutsatser, som man förut trott sig kunna draga heträlFande den 

 här befintliga vegetationens likhet eller olikhet med andra län- 

 ders, dess olika fördelning och beskaffenhet på SpeÄsbergens sär- 

 skilda kuster o. s. v. Såsom orubbade resultater qvarstå dock 

 fortfarande den af Malmgren påpekade stora öfverensstämmel- 

 sen med Gröntands flora, äfvensom den likhet, som förefinnes 

 med vegetationen på Amerikas arktiska archipelag (länderna 

 kring Lancaster sund, Barrow strait och Melville sund), hvilken 

 likhet tydligast framträder på den norra kusten. På den vestra 

 tillkommer en stark tillsats af arter, som hittills ej anmärkts 

 på nordkusten, neml.: 



Atmica alpina. Potentilla maculata, ■ 



Ei'igeron unißorus. Andromeda liypnoides. 



Petasites frigida. Empetricm nigrum. 



Taraxacum ofß,cinale ß. Koenigia islandica. 



Campcmula unißora. Scdix rMicidata. 



Mertensia maritima. EriopJiorii7n angustifolium. 



Polemonium pidcheUum. Carex pulla. 



Ranunculus glacialis. » salina. 



» Pallasii, » glareosa. 



» lapponicus. .•» incurva. 



» arcticus. » dioica. 



Arabis alpina. Calamagrostis neglecta. 



Draba arctica. Hierochloa alpina. 



Arenaria ciliata. Cystopteris fragilis. 



Ammadenia peploides. Woodsia glahella. 



Chrysosplenium tetrandrum. Lycopodium Selago. 

 — alltså ej mindre än 32 arter, ett antal, som skulle hafva 

 blifvit ännu större, såvida ej den nära vestkusten belägna, djupt 

 i landet inskjutande Liefdebay lemnat härberge åt åtskilliga 

 arter, som f. ö. ej på norra kusten anträffats. Betrakta vi 

 denna nu meddelade förteckning, finna vi lätt, att, ii^ed undantag 

 af tvenne (Ranunculus arcticus och Draba arctica), samtlige 

 äro anträffade i Skandinaviens nordligaste trakter och att så- 

 lunda med fog kan påstås, att vestkustens flora har erhållit en 



