132 ÖFVEUSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖUHANDLINGAR, 1869. 



Radix perennis, firmula. Caudiculi infra folia stipata squa- 

 mis adpressis subulatis et foliis emarcidis ve'stiti. Folia dense 

 congesta, integerrima, Isete viridia, nervo dorsali distincto per- 

 cursa. Scapus graciiis, strictus. Inflorescentia sub anthesi dense 

 congesta, dein magis läxa, pauci- (2 — 5-) flora. Pedunculi breves, 

 graciles, pilis simplicibus longioribus furcatisque vestiti. Sepala 

 obovata basi truncata, trinervia, pilis paucis simplicibus prsedita. 

 Petala sepala paullo superantia. Stylus brevissimus, stigma non 

 vel leviter dilatatum, obsoletissime emarginatum. 



Dr. nivalis Liljebl. Afven vid Whalespoint, Belsound, 

 Kobbebay. 



Dr. arctica Vahl. Sparsam vid Adventbay och Nord- 

 fjorden; särdeles yppig och vacker vid Kingsbay. 



Dr. corymhosa R. Br. — Dr. ohlongata MARTINS (teste 

 Vahl in mscrpt.). Sparsamt vid Adventbay, Brandewijnebay 

 och Walter Thymens Strait. 



Dr. liirta L. Afven vid Crossbay och ytterst sparsamt vid 

 Kobbebay. Mellan Dr. hirta L. och Dr. rupestris Br. finnaSj 

 såsom redan Malmgren anmärkt, alldeles inga gränser, utan 

 de sammanflyta genom talrika, af lokalen beroende mellanformer. 

 Afven mellan denna arts ß. hebecarpa och Di: corymhosa samt 

 t. o. m. Dr. arctica, huru utmärkt denna än förefaller, torde 

 gränserna ej vara alldeles säkra. Ännu mera vacklande, såvida 

 ens några finnas, äro de mellan denna och följande art; i sjelfva 

 verket förekommer vid Belsound och Isfjorden (Green Harbour 

 och Adventbay), blandad med typisk Dr. WaMenhergii, inga- 

 lunda sällsynt en form, som genom sin låga växt, caulis aphyllus 

 vel subaphyllus samt hela habitus öfverensstämmer med föl- 

 jande, ehuru stjelkens hårighet skulle föra den till Dr. hirta 

 eller rupestris. Denna, äfven i Finmarken (t. ex. på Flöjfjeldet 

 vid Tromsöe) förekommande form framvisar emellertid «så tyd- 

 ligt alla gradationer mellan hårig och fullkomligt glatt stjelk, 

 att häri säkerligen intet tillförlitligt skiljemärke är att söka — 

 och hvar skall man då finna en nota characteristica mellan dessa 

 tvenne s. k. arter? 



