145 



Öfvei'sigt af Koiigl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar, 1869. N:o 2. 



Om Beeren-Islands fanerogam-vegetation. 



Af Th. M. Fries. 



[Meddeladt den 10 Februari 18li9.] 



En af de frågor, sora hade blifvit den senaste Svenska Is- 

 Iiafs-expeditionen förelagda att besvara, afsåg, såsom bekant, 

 kännedomen om Beeren-Islands naturalster och öfriga naturför- 

 hållanden. Oaktadt de ingalunda fåtaliga vetenskapliga färder, 

 som från olika länder blifvit företagna till Spetsbergen hade nen:- 

 ligen denna lilla, ungefär midt emellan nämnda ögrupp och Skan- 

 dinaviens nordkust liggande klippö förblifvit i^ästan helt och hållet 

 ett terra incognita, som manade till noggrannare undersökningar. 

 Endast den skarpsynte norske naturforskaren Keilhau hade un- 

 der några dagars uppehåll härstädes (d. 20 — 23 Aug. 1827) varit 

 i tillfälle att inhemta någon kännedom om öns vegetation och 

 geologiska förhållanden, hvaraf resultaterna finnas nedlagda dels 

 i hans utmärkta skildring af sin y^Reise i Öst- og Vest-Fin- 

 inarken samt til Beeren-Eiland oy Spitsbergenn (Christ. 1831), 

 dels, hvad vegetations-förhållandena angår, i Magazin for Natiir- 

 ddenskaberne. Anden Rcekkes \:ste Bind, p. 232 — 252 (Christ. 

 1832), hvarest Chr. Sommerpelt meddelat y)Bidrag til Spits- 

 bergens og Beeren-KiJa:nds Flora, efter Herbarier medbragte af 

 yi. Keilhaun. Under de tvenne första svenska Spetsbergsexpedi- 

 tionerna hade is och andra ogynnsamma förhållanden tillintetgjort 

 de tilltänkta besöken härstädes, och under den tredje, 1864, då 

 man lyckades landa, var dels besöket alldeles för kort (d. 18 — 19 

 Juni) för tillräckliga undersökningars anställande, dels och fram- 

 för allt skedde det så tidigt på året, att nästan öfverallt både 

 höjder och dalar täcktes af snömassor. 



