FEIES, OM BEEREN-ISLANDS FANEROGAM-VEGETATION. 147 



sträckta exkursioner i alla riktningar företogos, anledning att än- 

 dra det intryck, som vi först erforo. Ett total-omdöme om öns 

 \egetation måste blifva, att den företer bilden af ytterlig torf- 

 tighet och depression. Ofverallt der kalken är den herrskande 

 bergarten, ser man höjder och dalar, platåer och sluttningar täckta 

 af dess kantiga splittror, bland hvilka blott här och der enstaka 

 exemplar af Papaver nudiecnik, iJraba alpina, Saxifraga' o. s. 

 v. framsvälta sitt lif på den magra marken. Afven mossor och. 

 isynnerhet högre lafvar äro här mycket sparsamma eller saknas 

 på stora sträckor helt och hållet. Ett ännu ödsligare, för att ej 

 säga tröstlösare, intryck göra de trakter, der sandsten och ej kalk 

 utgör bergarten, ty från dessa stenöknar, der klipporna uppen- 

 barligen af kölden blifvit söndersprängda och nu ligga såsom, större 

 eller mindre block eller stenar vräkta på hvarandra, bildande 

 ofantliga stenrös nästan utan spår af jord, äro fanerogamerna så 

 jjodt som totalt bannlysta. Endast på de små fläckar, der klip- 

 pornas förvittringsprodukter ej blifvit nedspolade bland stenarne. 

 påträffas spridda stånd af Luzula arcuata ß confusa samt vid 

 de talrika större och mindre vattensamlitigarnes stränder Catahrosa 

 algida. Andra högre växter torde man der söka förgäfves. Nå- 

 got likartadt har jag förut endast haft tillfälle att skåda i det 

 inre af den af Ishafvet samt Tana- och Varan ger-fj ord arne bil- 

 dade halfön ^), men dock voro de fanerogaraer talrikare, som för- 

 villat sig till den der befintliga stenlabyrinten. 



Något bättre förefaller förhållandet vara pä de kärrmarker, 

 som såväl ofvanpå bergplatån som längs bäckar i dalarne inga- 

 lunda äro sällsynta och som ofta utbreda sig öfver vida sträckor. 

 Förutom det att den vackra lianunculus sulphureus ganska 

 ofta påträffas, visa sig här ej sällan vidsträckta gröna mattor, 

 hvilka bilda en behaglig kontrast mot den tröttande enformigt grå 

 färg, i hvilken hela omgifningen uppträder. Vid närmare under- 

 sökning finner man dock, att man här ej har framför sig, såsom 

 man lätt kunde vara frestad att antaga, några grönskande ängar, 

 ty fanerogamerna spela äfven här en mycket underlägsen role, 

 ') Jfr Bot. Not. 1865 p. 52. 



