208 ÖFVERSIGT AF K. TETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1869. 



samma som en vidgad erfarenhet rörande atomernas grund- 

 egenskaper, den qvantitativa mättningslagen och den qvalitativa 

 frändskapslagen. 



Man kunde slutligen räkna det som ett missbruk af de 

 rationella formlerna att, såsom jag ej ett ögonblick dragit i be- 

 tänkande, med dem vilja ända derhän söka ange atomernas verk- 

 liga läge i rummet, att fall kunna förekomma, der bokstäfverna 

 som atomernas uttryck blifva otillräckliga och lämpligast utbytas 

 mot figurer. Kolbe varnar pä det allvarligaste mot en sådan 

 uppfattning ^), men besinnar ej, att han dermed strängt taget 

 endast förfäktat det typiska ü'rundaxiomet om konstitutions- 

 formlers omöjlighet emot den i denna del sig sjelf förnekande 

 nyare typtheorien, som af de faktiska förhållandenas tvingande 

 makt slutligen förts till erkännandet af atomformlernas nödvän- 

 dighet. Frågan är ej, hvad kemisten vid ett visst tidsmoment 

 med sina kemiska formler kan uträtta, utan hvad han måste 

 räkna som det slutliga mål, som dermed åsyftas. Det var länge 

 typtheoriens, liksom nu den' Kolbeska uppfattningens, största 

 svaghet, att man ej ville medge rättmätigheten af Berzelii enkla 

 tydning af detta vetenskapens yttersta mål, eller, med andra 

 ord, af filosofiska betänkligheter eller af andra skäl, ej ville medge 

 atomernas verkliga tillvaro. »Den rationella sammansättningen 

 (svaret pä frågan: »huru äro grundämnena i den sammansatta 

 kroppen sins emellan ordnade?») är nu som förr »kemiens högsta 

 problem». Men lyckligtvis behöfver det ej längre heta, att »vår 

 rationella insigt inskränker sig dertill, att vi lärt oss att inse, 

 att sammansatta radikaler existera och att de sammansatta 

 radikalerna kunna fördelas i kopplade beståndsdelar.» Med akt- 

 gifvandet på förhandeuvaron af bestämda mättningslagar har 

 vetenskapen på en gång kommit det föresätta målet betydligt 

 närmare. Vi behöfva ej blifva stående vid erfarenheten om 

 ladikalernas existens och koppliiigsbegreppets nödvändighet. Xi- 

 ven för radikalerna såsom sådana och deras särskilta kopplinj;s- 



') Jfr. t. ex. »Über die chemische Coustitutioii der Kohlenwasserstoftiw. Braun- 

 scheig 1869 s. 37 o. f. 



