BLOMSTRAND, OM DET 5-ATOMIGAaVÄFVETS KOPPL. FÖRENINGAR. 209 



raembra tilltro vi oss att ange den rationella sammansättningen 

 eller sättet, livarpå atomerna slutit sig tillsammans med hvar- 

 andra för- att gemensamt bilda det hela. 



Då jag sett mig föranlåten att pä ett främmande språk 

 utge det förut omnämnda arbete, hvari ofvan berörde åsigter 

 fullständigare utvecklas, och för öfrigt ej har anledning antaga, 

 att dess innehåll blifvit allmännare bekant, har jag velat här 

 meddela åtminstone de allmänna grunddragen af min kemiska 

 uppfattning och på samma gång ange de hufvudsakliga skälen 

 till det i vissa delar förändrade formelspråk, hvaraf jag i den 

 nu följande framställningen begagnar mig, och dermed också 

 underlätta detsanmias förstående för dem, hvilka det elektro- 

 kemiskt-atomistiska åskådningssätt, jag söker göra gällande, ännu 

 .måste förefalla främmande och mer eller mindre grundadt pa 

 lösa hugskott. 



Jag har i det citerade arbetet trott inig kunna särskilja 

 elementerna med afseende på deras betydelse för de samman- 

 satta radikalernas bildning i två hufvudgruppér, neinl. å ena 

 sidan de för tillfället elektrohemiskt 'passiva radikalbildarne, de 

 fleratomigt verkande elementer, som så att säga utgöra under- 

 laget, hvarpå radikalen uppbygges, å andra sidan de elektro- 

 hemiskt aktiva radikalbildarne eller de företrädesvis 1- och 2- 

 atomiga elementer, som i första rummet meddela åt radikalen 

 dess elektrokemiska karakter. 



Det stora flertalet af elementer kan i förra hänseendet mer 

 eller mindre norraalt fungera. Till sednare gruppen höra i första 

 rummet de två särskilt betydelsefulla elementerna med aldrig 

 vexlände atomvärde, eller syret och vätet, framförallt det först- 

 nämnda, hvartill komma de jemförelsevis få, som mer eller mindre 

 normalt kunna företräda dessas plats, såsom af syregruppens 



nu 



elementer S, C, af vätegruppens Cl, Br, I, att slutligen ej närana 

 det stora antalet af sammansatta radikaler, särskildt kolradikaler, 

 som i sin ordning uppträda som syrets och vätets ställföreträdare. 



