212 ÖFVBRSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖUHANDLINGAK, 1869. 



så särskilt förkärlek studerade organiska kemien endast hade 

 att i flygtiga drag tillämpa de allmänna slutledningar med af-. 

 seende å atomernas sammanslutning till kemiskt verksamma radi- 

 kaler, hvartill aktgifvandet på de oorganiska föreningslagarne 

 naturligen hade föranledt. 



Det gaf sig emellertid lätt tillkänna, att intet annat element 

 var för den föreliggande undersökningen så vigtigt att noga stu- 

 dera som qväfvet, detta i så många afseenden betydelsefulla 

 element, sorn jemte kolet med fog kan uppställas som mönster- 

 bilden för de radikalbildande fleratomiga elementerna. 



För att rationelt förklara en del af qväfvets oorganiska 

 föreningar fann jag mig nödsakad att antaga möjligheten af er. 

 förening genom koppling, i det 2, 3 eller möjligen ännu flera 

 atomer, 5-atomigt verkande, kombineras med hvarandra och 

 sålunda ge upphof till sammansatta radikaler af högre ordning. 

 Q,väfvets organiska kopplingai;, hvarvid äfven det 3-atomiga 

 elementet tager verksam del, kan jag här helt och hållet lennia 

 ur sigte. 



Jag har sålunda funnit mig föranlåten att betrakta metall- 

 ammoniakbaserna, hlodluts ätterna och de salpeter syrlig a duhhel- 

 salterna såsom kopplade föreningar, byggda efter samma all- 

 männa lag, hvarför i det föregående redogjordes. Diammoniak 

 NHCNH^, dicyun NCTNC, dinitrosyl NOTNO, tiiammoniak, 



tricyan, trinitrosyl, uppträda som nya variationer af de enkla 



III III III 

 atomkorajilexerna ammoniak, cyan, nitrosyl NH^, NC, NO, lik- 



IT IV ^-~. IV 



som den enkla carbonylen CO upprepar sig i oxalylen CO. 'CO. 

 methylenen CH^ i sthylenen CHCCH^ propylenen CHCCHCCH^ 

 o. s. v. 



Det är dock deratinnan en väsendtlig skilnad mellan de 

 kopplade kol- nch qväfveföreningarne, att kolet i vida högre grad 

 än qväfvet såväl som hvarje annat element normalt besitter 

 denna märkvärdiga egenskap att binda sig sjelf. Det genom 

 en snart sagdt obegränsad polymerisering modifierade kolet kan 

 således i ordets egentligaste bemärkelse uppträda som sjelfstän- 



