BLOMSTRAND, OM HETS -ATOMIGAQVÄFVETS KOPP L.rÖUENlNGAK. 215 



Rörande formeln för Reisets basis har jag till hvad i ci- 

 terade arbetet med afseende dera anförts, intet att tillägga. Det 

 är i allo Berzelii gamla kopplingsformel, endast mera rationelt 

 uppfattad. Att den tillfredsställande förklarar hittills bekanta 

 derivater af det ursprungliga Reisetska saltet torde genom de 

 anförda exemplen (1. c. s. 287, 40?) vara tillräckligt ådagalagdt. 



Den Reisetska basens utan fråga vigtigaste reaktion är dess 

 förmåga att upptaga 2 At . Cl, Br etc. utan att anledning före- 

 finnes till antagandet, det basen såsom sådan till sin atoraisti- 

 ska byggnad på något sätt förändras. Den 2-atomigt verkande 

 metallen öfverföres utan vidare till 4-atomig, liksom då chloruren 

 vid inverkan af chlor öfvergär till chlorid. 



Den koboltoxidulen motsvarande koboltbasen, kobolttriam- 

 min, upptager direkt syre. Det låg nära till hands att antaga, 

 det liksom vid platinan, äfven en saltbildare skulle kunna an- 

 vändas som medel till metallens öfverförande i 4-atomigt ver- 

 kande. Med koboltens starkt positiva egenskaper var ej att 

 undra öfver, det joden företrädesvis skulle befinnas dertill lämp- 

 lig, d. v. s. mindre än de starkare saltbildarne föranleda till 

 uppkomsten af omedelbara metallföreningar under samtidigt lös- 

 slitande af de kopplade qväfveatomerna. Då jag ännu ej fått 

 tillfälle till en fullständigare undersökning af de brokigt samman- 

 ' satta föreningar af Roseo- och Luteokoboltiakens typ, som på 

 denna väg kunna erhållas, nödgas jag tills vidare hänvisa till 

 hvad (1. c. s. 295) om dem är anfördt, liksom ock hvad beträffar 

 de egendomliga, i allmänhet särdeles vackert kristalliserande, 

 mörkt färgade föreningar, som erhållas vid inverkan af jod på 

 ammoniakbaser af sådana metaller, såsom zink, koppar, cad- 

 mium, som öfverhufvud taget med qväfve bilda jemförelsevis 

 obeständiga föreningar (1. c. s. 296). 



Kunde samma reaktion, som im anförts såsom för den 

 Reisetska basen företrädesvis betecknande, äfven påvisas såsom 

 gällande för de öfriga, såsom analoga förutsatta qväfvets före- 

 ningsformer, hvari i stället för NH'^ de negativa NC eller NO 

 ingå såsom kopplingsmembra, vore utan fråga ett vigtigt stöd 



