BLO.MSTRAND, OMDET 5-ATOMIGAaVÄFVETS KOPPL. FÖRENINGAR. 219 



svafvelsyrad zinkoxid liksom ock direkt efter nyss omnämnde 

 method Det kristalliserar i reguliert kubiska kristaller, liksom 

 motsvarande bromsalt, som har en särdeles vackert höggul färg. 

 Också manganbromsaltet är gult och kan äfvenledes erhållas 

 i temligen stora kubiska kristaller, Chlorcyankopparsaltet fälles 

 efter en stund i små, qvadratiska, nästan färglösa prismor. Bly- 

 saltet synes vara i hög grad lättlösligt o. s. v. För öfrigt 

 förtjenar anmärkas, att samtliga dessa salter väl äro mer eller 

 mindre starkt glänsande, men helt och hållet sakna det vackra 

 färgspel, hvaraf de rena cyanföreningarne utmärkas. 



Jag har hittills endast framställt den bromhaltiga, fria väte- 

 syi-an: H- . €y- . PtBr^, nemligen på vanligt sätt genom sönder- 

 delning af barytsaltet med svafvelsyra. Deu är ytterst lättlöslig 

 och kristalliserar endast vid stark afdunstning i gula, långa 

 nålar. Den är starkt sur och löser t. ex. med lätthet zink under 

 bildning af motsvaiande höggula zinksalt. 



Såsom all anledning var att vänta, måste chloren och bro- 

 men, sedan de en gång inträdt i komplexen, vara vida kraftigare 

 bundna än fallet förut anförts vara med joden. Dock visar sig 

 tillräckligt äfven här, att 2-atomigheten hos metallen i denna 

 egendomligt kombinerade föreningsform, der verksamheten som 

 2-basisk syra så att säga uteslutande tar föreningskraften i an- 

 språk, är den afgjordt förherrskande. Så kan t. ex. ej den fria 

 chlorsyran erhållas genom inverkan af vätesvafla på kopparsaltet. 

 Reaktionen stadnar till en början vid chlorföreningens reducering 

 under bildning af chlorväte och afskiljdt svafvel, så att det egna 

 förhållande inträffar, att vätesvafla en lång stund kan inverka 

 på ett till och med ej olösligt kopparsalt, utan att den ljusa 

 färgen förändras. Påtagligen beror också härpå, att försöken 

 att i stället för chlor eller brom införa syre, hvartill platinan 

 nu en gång för alla har en ringa frändskap, hittills åtminstone 

 visat sig fullkomligt fruktlösa. Kokas sålunda chlorbariumsaltet 

 med barythydrat, återställes cyanursaltet, liksom vid kokning 

 med silfversalt i öfverskott, då fällningen med chlorkalium ger 

 det vanliga Gmelinska saltet. Påtagligen måste samtidigt jemte 



