224 ÖFVERSIOT AF K. VETBNSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1869. 



Denna förutsättning har i allo bekräftats. Chlor och brom 

 ge särdeles lätt de sökta föreniugarne: 



' (NHCnO . 0)2 Pt . Cr- och (NH^TnO . 0)2pt . Br2, 

 under det äfven här en jemförelsevis ringa mängd undergår en 

 verklig sönderdelning. 



Bromsa Itet bildar temligen stora, stundom mera utdraget, till 

 halfturalånga, stundom koitare prismatiska kristaller af höggul 

 färg. Chlorsalet uppträder bestämdare i den sednare formen och 

 företer i ordets egentligaste bemärkelse en fullkomlig halrafärg 

 och halmglans. 



Jag har fästat en alldeles särskilt vigt vid erhållandet af 

 dessa föreningar, som också voro de första af de här omnämnda, 

 med hvilka försök anställdes, då dermed skulle bevisas den verk- 

 liga tillvaron af platinabaser, hvari ammoniaken ingår som in- 

 aktivt kopplingsled och, om också endast indirekte, på samma 

 gång befogenheten af de grunder, jag i öfverensstämmelse med 

 Berzelii uppfattning anfört emot Claus' åsigt, enligt hvilken 

 ammoniaken i samtliga hittills bekanta metallammoniakbaser 

 skulle ingå som overksamt kopplingsmembruni (inaktiver Paarling) 

 (jfr 1. c. s. 281). A andra sidan bevisas häraf den verkliga be- 

 tydelsen af en förening genom koppling. Ammoniaken är ej i 

 egentlig mening kemiskt verksam, men dess positiva kraft gör sig 

 icke dess mindre gällande. Det negativa kopplingsmembrum lik- 

 som neutraliseras -och den 4-atomiga platinans angreppspunkter, 

 som nödgats träda i bakgrunden i de egentliga ammoniakbaserna, 

 der ammoniaken sjelf har att möta de extraradikalt verkande 

 negativa impulserna, öfvertaga det helas sålunda öfvervägande 

 positiva verksamhetskraft. Den kopplade kroppen såsom sådan, 

 ej uteslutande en särskildt del deraf, är det elektrokemiskt verk- 

 samma, om också den närmare arten af atomernas anlagring all- 

 tid är af väsendtligt inflytande. Genom kopplingen sammanslutas 

 atomer eller atomkomplexer till ett gemensamt verkande helt. 



Ehuru sålunda chlor- och bromatomerna här äro bundna på 

 alldeles samma sätt, eller rättare, ehuru de intaga alldeles samma 

 plats, som de additivt tillförda chlor- och bromatomerna i platin- 



