LINDHAGEN, OM FÖUÄNDERLIGHETEN AF DYGNETS LÄNGD. 325 



jordens rotation, då nian tager i betraktande icke ensamt floderna 

 ulan äfven hafsströmmarne och strömmarne af vattenångor i 

 atmosferen. Genom dessa tre slags strömmar underhålles en stän- 

 dig cirkulation inom den vattenmassa, som, vare sig i form af 

 droppbart vatten eller vattenånga, finnes på eller omkring jord- 

 ytan, — en cirkulation, genom hvilken jemnvigten inom denna 

 massa vidmaktliålles, så att ingenstädes någon permanent accu- 

 mulation af vatten kan ega rnm, likasom någon sådan ej heller 

 faktiskt består. Häraf följer att, om på någon väg (genom en 

 flod, en hafsström eller en luftström) en större vattenmassa blifver 

 i en viss riktning transporterad (närmad till eller aflägsnad från 

 rotationsaxeln), än som för åstadkommande af jemnvigt inom 

 jordytans vattensystem är erforderligt, öfverskottet nödvändigt 

 måste på någon annan väg blifva fördt i den motsatta riktningen 

 på sådant sätt, att jemnvigten blifver återställd och ingen in- 

 verkan på jordrotationen uppkommer. Det har visserligen blifvit 

 ifrågasatt, huruvida de strömmar af vattenångor, som fortplantas 

 genom atmosferen, äro, under eljest lika förhållanden, i stånd att 

 åstadkomma samma accelererande eller retarderande inverkan på 

 jordens rotation, som en motsvarande vattenström på sjelfva jord- 

 ytan; men svårligen lärer något giltigt skäl kunna anföras, hvar- 

 före detta ej skulle vara fallet. Jordklotet och dess atmosfer 

 utgöra ett sammanhängande, i rörelse Stadt system, der ingen del 

 kan genom yttre orsak rubbas i sitt relativa läge, utan att hela 

 systemets rörelse deraf lider inflytande. Sålunda måste en luft- 

 massa, som t. ex. föres i riktningen från eqvator mot endera 

 polen, ovilkorligen så småningom afgifva det öfverskott af lefvande 

 rotationskraft som hon vid rörelsens början eger i jemförelse med 

 rotationshastigheten i de trakter dit hon blifver förd, och måste 

 afgifva detta öfverskott åt jorden i dess helhet, hvars rotation 

 således blifver genom denna lufström. accelererad; och omvändt 

 måste en luftström af motsatt riktning, eller från endera polen 

 mot eqvator, åstadkomma en retardation. I detta hänseende kan 

 ingen åtskilnad mellan en vattenström och en luftström finnas. 



Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förli. Arg. 26. N:o 3. 9 



