LINDHAGEN, OM FÖRÄNDERLIGHETEN AP DyGNETS LÄNGD. 333 



öfver- än underskattad. Genom att' här sätta U^ =100 finner 

 man, att hela seklets längd, eller rättare hela -tiderymden af 

 36524 dygn genom den omhandlade orsaken blifver förökad 

 med endast 0,0213 sekund. Detta är alltså den gräns, som 

 effekten på jordrotationen af sedimentraassornas förflyttning omöj- 

 ligen kan öfverskrida, enär intet afseende blifvit fästadt på 

 den kompensation, som åstadkommes af de i riktningen från 

 eqvator mot polerna flytande floder, bland hvilka flere dock äro 

 ganska ansenliga, såsom Lena, Jenisei, Ob, Mackenzie, la Flata, 

 Oritioco, Magdalena, Lawrence, NU, Rhen,. Weichsel, Petschont, 

 Dwhia m. fl. Det må nu med denna kompensation förhålla sig 

 huru som helst, så se vi likväl, att den rubbning af jordrota- 

 tionen, som de genom floderna för sig gående förflyttningar af 

 fasta massor möjligen skulle kunna förorsaka, är i intet hän- 

 seende af någon betydenhet, icke qns för vår tids skarpa astro- 

 nomiska bestämningar. Den funna yttersta möjliga gränsen för 

 denna rubbning kan i intet fall komma i betraktande. Hvad sär- 

 skildt den iakttagna accelerationen af 'månens medelrörelse angår, 

 så skulle den till sin förklaring erfordra en förlängning af ifråga- 

 varande, ett sekel motsvarande, tiderymd med 11 sekunder, i 

 jemförelse med hvilken qvantitet den ofvannämnda är att betrakta 

 såsom försvinnande. 



I sammanhang med ofvanstående kalkyl är jag nu i tillfälle 

 att verificera det i det föregående fällda yttrandet, att ensamt 

 det vatten, som Mississippi uttömmer i hafvet, vore, om dess in- 

 flytande ej blefve på annan väg kompenseradt, mer än tillräck- 

 ligt att förlänga dygnet så mycket, att derigenom det mera- 

 nämnda förhållandet med månens rörelse kunde förklaras. Jag 

 återtager för detta ändamål eqvationen (1): 



(i— ^), = num. (log = 5,28 13 — 20). Sin (cp + cp') Sin (cf — cp').a.t}, 



der f.1, eller den på ett dygn fortplantade massan, måste vara 

 uttryckt Sv. <». Enligt Kapten Ericsson uppgår den vattenmassa, 

 som i hvarje sekund utrinner genom Mississippis mynning, till 

 38,600,000 Eng. «,hvilket utgör på ett dygn 3,335,000,000,000 Eng.« 



