LINNAllSSON, i''ÖRSTENINGAR FR. VESTEllG. SANDSTENSLAGEK. 341 



dialfaunans äldsta Trilobitslägten, och som på grund af sina för- 

 steningar af Prof. Axgelin blifvit hänförd till regio Olenoruni, 

 men snarare bör räknas till regio Conocorypharum. I Vestergöt- 

 land uppträda samma former först i den lägsta delen af alun- 

 skifferlagret, med hvilken alltså den öländska qvarts-skiffern är 

 eqvivalent. 



Såväl på geognostiska som palfeontologiska grunder kan 

 man inom Vestergötlands sandstenslager urskilja två hufvud- 

 afdelningar. I den lägre, som nästan aldrig träffas i några na- 

 turliga genomskärningar, är bergarten hård, vanligen tunnskifvig; 

 i den öfra, som på en mängd ställen är blottad och företrädes- 

 vis gifvit anledning till benämningarna Fucoidsandsten och regio 

 Fucoidarum, är han lösare och ofta tjockskiktad. Vid sjelfva 

 gränsen till de närmaste lagren har sandstenen en afvikande 

 sammansättning. Vid gränsen till gneissen är han konglomerat- 

 artad och innehåller äfven fältspatskorn. Den öfversta, omedel- 

 bart under den lägsta alunskiifern liggande sandstenen har en 

 stor halt af svafvelkis och stundom, såsom på Hunneberg, äfven 

 af lera. Dessa afvikande delar af lagret hafva en obetydlig 

 mäktighet, knappast öfverstigande en eller två fot. 



Den lägre afdelningen af sandstenslagret har, ehuru icke 

 förbisedd af äldre författare, först genom Dr Wallins under- 

 sökningar och Prof. Torells beskrifningar öfver de af honom 

 insamlade försieningarna ådragit sig en större uppmärksamhet; 

 och det var deras arbeten, som föranledde mig att göra mig 

 närmare bekant med den. 



Lugnåsberget erbjuder det bästa tillfälle att lära känna 

 sandstenslagrets lägre afdelning och dess gräns mot den under- 

 liggande gneissen, således gränsen mellan det cambriska och 

 det laurentiska systemet. Af denna orsak har detta ställe 

 blifvit besökt af många geologer, men deras tankar om läget af 

 denna gräns hafva varit delade. Sedan gammalt har man ut- 

 efter bergets fot i stor skala brutit qvarnstenar af en bergart, 

 som innehåller granitens och gneissens beståndsdelar, men hvari 



Öfvers. af K. Vet.- Ålad. Förli. Arg. 26. N:o H. 10 



