342 ÖFVERSIGT Al-' K. VETEXSK.-AKAD. FÖRHAXDLIXG AE, 1-69. 



fältspaten till en del öfvergått i kaolin. Enligt några förfat- 

 tare är denna bergart en vittrad granit eller gneiss och såsom 

 sådan att hänföra till det laurentiska systemet (»urberget» eller 

 »grundfj eilet»). Andra åter hafva ansett honom såsom en genom 

 en granit- eller gneissartad bergarts mekaniska sönderdelning 

 och delarnes derpå följande hopläkning uppkommen arkos; enligt 

 denna åsigt skulle han utgöra den lägsta delen af sandstenslagret, 

 och således tillsammans med den öfverliggande sandstenen, till- 

 höra det cambriska (respective siluriska) systemet eller den 

 lägsta delen af »Ofvergångsformationen». HisiNGER vacklar mellan 

 dessa båda åsigter; stundom kallar han bergarten en multnande 

 granit eller gneiss^), stundom åter förklarar han, att »qvarnstens- 

 bädden kanske rättast bör betraktas som ett lager af en grani- 

 tisk öfvergångs-arkos, som troligen skiljes frän urberget eller 

 gneissen med ett tunnt qvartsartadt lager» -). MURCHISON be- 

 traktar bergarten som en silurisk arkos, utgörande den lägsta 

 delen af sandstenslagret ^). Dr Wallin har emellertid i sin 

 utförliga och noggranna beskrifning öfver Lugnåsbergets lager*) 

 tillfullo ådagalaggt, att qvarnstensbergarten endast är en genom 

 fältspatens delvisa förvittring uppkommen förändring af den i 

 denna trakt vanliga gneissen, och ingalunda, såsom den verkliga 

 arkosen, en sandstensartad bergart. Då jag sistlidne höst be- 

 sökte qvarnstensbrotten vid Lugnas, kände jag mig nästan vid 

 första ögonkastet öfvertygad om riktigheten af Dr Wallins 

 åsigt. Man finner ofta glimmerfjällen ordnade i tydliga skifvor, 

 som vanligen hafva en nästan lodrät stupning och gifva berg- 

 arten en mer eller mindre utpräglad gneiss-struktur. Dessutom 

 tilltager bergarten, såsom Dr Wallin anmärkt, mot djupet 

 alltjemnt i hårdhet och likhet med den oförändrade gneissen i 

 grannskapet. 



Det är således först ofvan qvarnstensbädden som den äldsta 

 cambriska bildningen vidtager. Det i det aldra närmaste 



') Jfr Anteckningar i Physik och Geognosi, haft. IV, sidd. 48, 49. 



-) Anteckn., haft. V, sid. 67. 



^) Riissia in Europa etc. Vol. I, sid. 16*. Siluria, ed. 4, sid. 347. 



■*) Bidrag till kännedomen om Vestgötabergens byggnad. Lund 1868. 



