LINNARSSON, FÖRSTENINGAK FR. VESTERG. SANDSTENSLAGER. 351 



dra exemplaret sedan laggt sig öfver detta intryck och delvis 

 utplånat det. 



EOPHYTON TORELLI n. sp. 



Ehuru det är ganska ovisst, om denna art står i något när- 

 mare förhållande till den toregående typiska arten af slägtet 

 Eopliyton, har jag ansett det lämpligt att beskrifva den under 

 samma slägtnamn. Ännu äro omfattande undersökningar af Eo- 

 phytonsandstenens växtlemningar af nöden, innan några säkra 

 slägtkarakterer kunna uppställas, och det är derför skäl att 

 tillsvidare för dem alla bibehålla namnet JiJophi/ton. 



Ecfphyton Torelli är betydligt sällsyntare än E. Linncea- 

 num; åtminstone har jag ej funnit den på mer än ett enda 

 sandstensstycke, af hvilket några delar äro afbildade på tau. IX. 



Fig. A visar ett stamfragment af omkring 90 millimeters 

 längd. Den främre hälften, som har eu bredd af 10 — 12 milli- 

 meter, är starkt upphöjd och tydligt kantig, så att fyra sidor 

 kunna urskiljas. De båda yttre sidorna äro nästan vertikala; 

 på figuren framträder ej den venstra, men hon är af ungefär 

 samma bredd som den högra. De öfra sidorna äro lindrigt slut- 

 tande och något konkava, den venstra bredare än den högra. 

 Den bakre hälften blir småningom mer och mer tillplattad, och 

 i följd deraf tilltager bredden, så att den slutligen uppgår till 

 19 millimeter. Ytan är öfverhufvud slät; endast i den bakre 

 delen synas några ytterst svaga antydningar af longitudinela 

 fåror. Det mest utmärkande hos detta exemplar är fyra fjäll, 

 som synas vara ställda i spiral omkring axelorganet, men på 

 olika afstånd från hvarandra. Det. första, a, som sitter i 

 venstra kanten af den tillplattade delen, är bredt lancettlikt och 

 har en längd af omkring 8 och en största bredd af 4 millimeter. 

 På ett afstånd af omkring 15 millimeter sitter, på kanten mellan 

 de öfra sidorna, ett annat, h, af nästan samma form och storlek. 

 Omkring 30 millimeter längre fram utgår ett liknande organ, c, 

 från den venstra af de öfra sidorna, och ett fjerde, d, synes 

 liksom hänga ned utefter den högra yttre sidan. Fjället c tyckes 



