406 ÖFVERSIGT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1869. 



Extremitas infeHor smalare i förhållande till längden; led- 

 rullarnas inre delar framtill parallela; kammarna baktill upp- 

 springande. 



Hela benet längre i förhållande till alla bredd-dimensioner. 

 CAPRA HIRCUS L. Gammal svensk stam. 



Extremitas superior. Ledytan baktill föga utdragen, bred- 

 den större än vidden framåt. 



Corpus vid raidten bred (i regeln uppåt betydligt afsmalnande). 



Extremitas inferior bredare i förhållande till längden; led- 

 rullarnas inre delar nedåt convergerande; kammarna baktill 

 starka, tvärt begränsade. 



Handjurens ossa metatarsi hos båda djurslagen bredare och 

 starkare än hondjurens. ' 



Oaktadt de meddelade tabellerna utan någon vidare förkla- 

 ring med lätthet låta begagna sig, hafva vi dock trott oss böra 

 meddela följande anmärkningar, hvilka äro ordnade efter tabel- 

 lerna 27 och 28. 



össa metacarpL 

 Yngre djur. 



3. 



Den absoluta längden är erhållen genom mätning af den 

 räta linea, som går emellan tangenten för den öfversta proces- 

 sen, uppskjutande från carpal- eller tarsal-ledytan, och tange- 

 rar bakersta randen på det inje capitulum, samt den punkt, 

 der den under rät vinkel träffar tangenten för samma capituli 

 understa rand. 



För att vid undefsökningar af detta slag hafva någon ut- 

 gångspunkt i afseende på de minsta dimensionerna, torde man 

 böra begagna dem hos det fullgångna fostret. 



4. 



Den största längden, som förekommer hos da unga djuren, är 

 uti tabellerna upptagen efter ben utan epiphys, emedan denna 



