KINBERG, UNDERSÖKNINGAR RÖRANDE DJURENS HISTORIA. 417 



De anförda medeltalen för de äldre djuren nemligen: 



hos Fåret 10,55 (Tab. 27: B), 



hos Geten 6,75 (Tab. 27; D); 



utvisa eu skilnad af.... 3,8. ' 



Den reducerade längden af ossa onetacarpi hos Geten och 

 Fåret förhöll sig 



= 6,75 : 10,55 eller = 1 : 1,56 . . . (Tab. 27: B D); 

 utvisande således graden af den större styrkan hos Geten och 

 den större graciliteten hos Fåret, hvad nämnde ben hos de 

 fornsvenska djuren angår. 



Förhållandet hos de vanliga arterna af slägtet Cervus visa 

 tydligen, att våra svenska Får i dessa delar stodo emellan 

 Geten och Hjorten. 



Ossa metatarsi. 

 Yngre djur. 



27. 

 Hvad minimi-dimensionerna hos de unga djurens ossa meta- 

 tarsi angår, gäller i allmänhet detsamma, som vid ossa metacarpi 

 är anfördt. De uti tabellen 28: 21 uppgifna tal visa endast, att 

 af Får prseparater af yngre individer än af Get blifvit anträffade. 



28. 



Den största absoluta längden af diaphysen hos unga djur var 

 betydligt större hos Får än hos Get. Vid jemförelse med Tab. 

 '27: 2 finner man, att ossa metatarsi voro hos både Fåret och 

 Geten betydlig längre än ossa metacarpi hos samma djurslag. 



Förhållandet emellan båda synes af följande: 



Maximum hos diaphysens absoluta längd var 



m.m. m.m. 



hos ossa metatarsi af Faret 127, af Geten 105 . . . (Tab. 28: 22); 

 » ossa metacarpi » » 116, » » 90 . . . (Tab. 27: 2). 



Skilnaden alltså » » 11, » » 15. 



Hos Fåret förhöll sig största funna längden, utan epiphys, 

 hos ossa metacarpi till densamma hos ossa metatarsi 

 som 116 : 127 eller = 1 : 1,095. 



