KINBERG, UNDERSÖKNINGAR KÖRANDE DJURENS HISTORIA. 421 



Äfveii om genom kommande fynd och undersökningar dessa 

 förhållanden skulle, såsom vi hafva skäl att antaga, komma att 

 gestalta sig något annorlunda, hafva vi anseJ^t de anförda ovän- 

 tade redan vunna proportionerna nog märkliga, att här böra 

 framställas. 



35. 

 Vi hafva funnit, att den absoluta längden hos ossa metatarsi 

 förhöll sig hos den fullvuxna Geten till densamma hos Fåret 

 som 111 : J29 . . . (Tab. 28: 31, 32) 

 under det att ossa meta- 



carpi förhöllo sig som 99^ : m . . . (Tab. 27: 11, 12) 

 Skilnaden emellan dessadelar 11,5 och 8 visar sig alltså betyd- 

 ligt större hos Geten än hos Fåret. 



36. 



De angifna medeltalen för den absoluta längden hos' oss« 

 metatarsi hos de äldre djuren 



m.m. m.m. 



hos Fåret 129, hos Geten 111 . . . (Tab. 28: B, D) 



utvisa att Fåret i allmänhet hade dessa ben 18 m.m. längre 

 än Geten och vi finna, att de förhöllo sig hos Geten till de- 

 samma hos Fåret 



som 111 : 129 eller som 1 : l,i62. 



Dessa tal förtjena att jemföras med dem, vi erhållit vid 

 direkt mätning hos Fåret: Tab. 15 N:o 111 — 129, och hos 

 Geten: Tab. 16 N:o 23. 



37. 



Bredden hos hasis eller öfre ändan af ossa metatarsi företer 

 åtskilligt af intresse. Hos Geten var den i allmänhet bredare 

 än hos Fåret. Den funna variationen under culminationsperio- 

 den var hos Fåret 5,5 m.m. hos Geten 5 m.m. (Tab. 28: 33, 

 34); men tillfölje af den funna största bredden hos det unga 

 djuret måste variationen hos Geten hafva varit något större. 



Olikheten uti bildningen hos dessa delar af ossa metatarsi 

 synes lätt af tabellerna. 



Öfvers: af K Vet.-Ahad. Förli. Åry. 26. N:o 3. 15 



