424 ÖF VERSIGT AF K. VETENSK.-AKAB. FÖRHANDLINGAR, 1869. 



den variation, som förekom vid denna epok med afseende på 

 ifrågavarande delar hos de olika djurslagen. 



Vi hafva sålunda funnit, att den reducerade längden hos 

 ossa metacarjji var betydligt större hos Fåret än hos Geten, 

 men att variationen vid nämnde epok synes hafva varit lika. 



42. 



Det saknar icke intresse, att efterse förhållandet emellan den 

 här funna variationen och den reducerade längden hos det full- 

 vuxna djuret. 



De funna variationstalen voro 



m.m. m.m. 



hos Fåret 2,7, hos Geten 2,7 (§41) 



den reducerade längden » » 13,05, » » 9 . . . (Tab. 28: 39, 40,B,D) 

 Förhållandet dem emel- 

 lan var » »=1:4,8 » » = 1:3,7. 



Dessa tal uttrycka sålunda förhållandet emellan variationen 

 och den reducerade längden hos båda djurslagen och häutyda 

 derpå, att och till hvad grad den förra är beroende af den senare, 

 hvilket man äfven af det föregående kunnat finna. 



Vi hafva sålunda funnit ett mycket enkelt men tydligt 

 uttryckssätt för betecknande af en olikhet i variationen och ut- 

 vecklingen. 



Då vi senare komma till behandling af dessa delar hos några 

 andra djur, skola vi framställa huru dessa proportioner hos dem 

 visa sig, och efterse om man kan direkt deraf draga några all- 

 männare slutledningar. 



43. 



Man kunde jemväl beräkna dessa förhållanden emellan 

 ossa metacarpi och ossa rnetatarsi under öfvergången till cul- 

 minationsperioden. Variationen förhöll sig nemligen till den 

 reducerade längden 



hos Fårets ossa metacarpi^) =^1:3,2.1, ossa rnetatarsi'^) :^ 1 : é;s ...'(§ 26) 

 hos Getens » » ') = 1:2,6, » » 2) = 1:3,7 . . . ^(g^ 42) 



