ALMaVlST, BEUÄTTELSK OM EN RESA I JÄMTLAND. 447 



gonia, VeiTLicaria margacea samt flera, som änna ej hunnit be- 

 stämmas. Af trädia fvar hade fuktigheten framkallat en ovanlig 

 mängd. Bland dessa voro Pannaria rubiginosa c. fr., Lecanora 

 verrucosa på bark, Bacidia atrosanguinea, Pertusaria Sommer- 

 feldtii, Leptogium saturninum c. fr. ymniga vid nedersta fallet. 

 Den raraste phanerogam, som Handölsfallen ha att erbjuda, är 

 Triticura violaceum, först funnen af Stud. Kempe 1864; den 

 växer här ganska ymnig, nfta tätt bredvid T. caninum, dock 

 utan öfvergångar. Lika ymniga äro Woodsia hyperborea samt 

 Chamajorchis, hvilken här är ovanligt vacker och storväxt. Af 

 mossor togs här Anacalypta latifolia ß pilifera (ny för Svenska 

 floran). 



De lägre trakterna, der sjelfva byn är belägen, utgöras till 

 största delen af kärr, här och der omvexlande med torrare ställen, 

 beväxta med gles gran- och björkskog, samt genomflytas af 

 Enans och Handölans nedra lopp. Betula alpestris och inter- 

 media, Archangelica, Callitriche verna (går ända upp i björk- 

 regionen) och polymorpha, Oxycoccus inicrocarpus, Ranunculus 

 reptans, Carex aquatilis och stellulata, Sparganium affine, Chara 

 fragilis och en Nitella, samt af lafvar Usnea barbata, Biatora 

 cinnabarina och fuscescens, samt Varicellaria rhodocarpa äro 

 denna regions utmärkande växter. 



Ett slägte, som framför andra ådrog sig vår uppmärksamhet, 

 var slägtet Hieracium. De i trakten af Handöl af detta slägte 

 funna formerna äro följande: H. alpinum, nigrescens, lingulatum* 

 depilatum (allmän), murorum under många former, subcaesium 

 (under- två temligen olika former, aprica och nemoralis, vid 

 Handölsforssen), gothicuni med en högst egen, kanske specifikt 

 skiljd, form (båda vid telgstensbrottet), dovrense (sällsynt), en 

 till samma grupp hörande form, möjligen närmast H. dovrense 

 oartilagineum, (allmän vid forssen), vidare H. crocatum f. hir.suta 

 (straxt ofvan byn) samt crocatum v. angustifolia (Osholmarna). 



De botanister, som förut besökt denna trakt, hafva ej, om 

 man undantager Sjögrens färd till Merager, varit i tillfälle att 

 utsträcka sina excursioner synnerligen långt utom de närmaste 



