457 



Öfversigt af KoDgl. Vetenskaps-Akademiens' Förhandlingar, 1869. N:o 4. 



Om orsaken till de af Peltier upptäckta galvaniska 

 afkylnings- och uppvärmningsfenomenerio 



Af E. Edlund. 



[Meddeladt den 10 April 1869.] 



1. Då en galvanisk ström genomgår en metallisk ledare, 

 uppstår en värmeutveckling, och, mängden af det producerade 

 värmet är proportionel med det galvaniska motståndet i ledaren 

 och med qvadraten pä ströinstyrkan. Ifrån denna allmänna 

 lag göra dock kontaktställena mellan tvänne heterogena me- 

 taller undantag. Redan är 1834 visade Peltier i), att lödnings- 

 ställena mellan två olika metaller blifva antingen varmare eller 

 kallare än ledarnes öfriga delar, allt efter som strömmen genom- 

 går lödningsställena i den ena eller andra riktningen.. Bland de 

 undersökta metallerna fann Peltier verkan mellan wismuth och 

 antimon vara störst. Gick strömmen på kontaktstället från 

 wismuth till antimon, så erhölls en temperatursänkning, men i 

 motsatt fall en temperaturhöjning. Dessa försök bekräftades af 

 Moser -). Lenz •') gaf några år derefter desamma en tilldra- 

 gande form, i det han visade, att man på kontaktstället mellan 

 wismuth och antimon kunde bringa vatten till frysning, då en 

 svag ström gick från den förra metallen till den sednare, och 

 båda voro afkylda i en blandning af is och vatten. 



På grund af sina anställda försök kom Peltier till den 

 åsigten, att dessa afkylnings- och uppvärmningsfenomen stå i 

 mycket nära samband med metallernas elektriska ledningsförmåga. 



') Amiales de chemi et de ph. T. 5G, p, 371. 

 -) Repertorium der Physik. B. 1, p. 349. 

 3) POGG. Annalen. B. 44, sid. 342. 



