I ! / ;-^ 



458 ÖFVERSIGT AF K. VETÉNSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, . 1 8 6 9. 



Då Strömmen går från en sämre till en bättre ledare, uppkom- 

 mer enligt hans förmenande på lödningsstället en högre tempera- 

 tur än om strömmen går i motsatt riktning. E. BECauEREL^) 

 har emellertid bevisat, att detta icke alltid inträffar, och att 

 följaktligen metallernas ledningsförmåga i detta hänseende icke 

 kan ega någon betydelse. Han anställde 'äfven särskilda försök 

 för att efterse, om på öfvergångsstället från den ena metallen 

 till den andra det galvaniska ledningsmotståndet på något sätt 

 kunde vara beroende af strömmens riktning, så att det i ena 

 fallet blef större och i det andra mindre än i ledarnes öfriga 

 delar. Men försöken gåfvo ett negativt resultat: de observerade 

 olikheterna i ledningsmotståndet, då strömmen gick i den ena 

 eller andra riktningen, voro nemligen icke större, än att de 

 kunde anses uppkomma af temperaturvariationerna på kontakt- 

 ställena. De anställda försöken ådagalade således icke på något 

 sätt, att de af Peltier upptäckta afkylnings- och uppvärmnings- 

 fenomenen hade någonting att skaffa med den galvaniska lednings- 

 förmågan. Det är också tydligt, att om det galvaniska mot- 

 ståndet verkligen vore olika, då strömmen öfvergår kontakt- 

 stället i den ena eller den andra riktningen, så skulle deraf 

 visserligen följa, att uppvärmiiingen blefve större eller mindre 

 alltefter strömmens riktning, men någon afkylning eller verklig 

 absorption af värme skulle derigenom icke kunna uppstå. Men 

 Becquerel ansåg dock, att dessa försök uppvisade ett annat 

 samband mellan de meranämnda fenomenen och kropparnes förut 

 kända galvaniska egenskaper. Han fann nemligen, att om den 

 galvaniska ström, som genomgår kontaktstället, har samma rikt- 

 ning som den thermoelektriska ström, som skulle uppkomma, 

 om samma kontaktställe uppvärmdes, så uppstår en förminsk- 

 ning i kontaktställets temperatur; men om den genomgående 

 strömmen har motsatt riktning, så erhålles en temperaturhöjning. 

 På detta sätt skulle de meranämnde fenomenen ega något slags 

 samband med kropparnes thermoelektriska egenskaper. Huruvida 

 deijna slutsats under alla förhållanden är riktig eller icke, torde 



') Annales de chemie et de ph. Ser. 3. T. 20, p. 55 (1847). 



x\W/ 





f'^-^n 



