EDLUND, OM GALV. AFKYLNINGS- OCH UPPVÄRMNINOSFENOMEN. 459 



dock först med bestämdhet kunna afgöras, sedan ett större antal 

 metaller och metallegeringar uti ifrågavarande hänseende blifvit 

 undersökt. 



Ofver dessa fenomens qvantitativa förhållanden har G. voN 

 QuiNTUS IciLiUS 1) utfört en sorgfällig undersökning, af hvil- 

 ken framgick, att den af strögimen åstadkomna temperatur- 

 differensen mellan lödningsställena på en thermoelektrisk stapel 

 af wismuth och ' antimon var proportionel med den använda 

 strörastyrkan. Dessa fenomen följa således en helt annan lag 

 än den galvaniska strömmens vanliga thermiska verkan; i det 

 de förra äro proportionela med strömstyrkan, då deremot den 

 sednare värmeutvecklingen är proportionel med strömstyrkans 

 qvadrat. Detta resultat har till riktigheten blifvit bekräftadt 

 genom Frankenheims undersökning-), hvilken anställdes på helt 

 annat sätt än den nyssnämnda. Man kan således anse det vara 

 fullständigt bevisadt, att de ifrågavarande temperaturvariationer- 

 na äro proportionela med den strömstyrka, hvaraf de förorsakas 



Det är i och för sig ganska anmärkningsvärdt, att den 

 galvaniska strömmen under vissa förhållanden kan åstadkomma 

 en absorption af värme, då dess vanliga verkan är en produk- 

 tion deraf. Jag har derföre trott, att ett angifvande af orsaken 

 till detta förhållande skulle' medföra något intresse. Man kan 

 nemligen, såsom nedanföre skall vi^as, med lätthet deducera de 

 Peltierska afkylnings- och uppvärmningsfenomenen ur den elektro- 

 motoriska kraftens begrepp. Deras tillvaro kan bevisas vara 

 absolut nödvändig, så att de på apriorisk väg skulle hafva kunnat 

 upptäckas, i fall de icke förut genom praktiska försök blifvit 

 kända. Deduktionen stöder sig på de allmänna principer, som 

 genom den mekaniska värmetheorien blifvit införda i vetenskapen. 



En elektromotorisk kraft kan lika litet som andra natui- 

 krafter skapa mekaniskt arbete af ingenting. Den kända satsien: 

 af intet blir intet, finner man öfverallt bekräftad. De elektro- 

 motoriska krafterna äro blott transformatlonskrafter, som för- 



') PoGG. Annalen. B. 89, p. 377. 

 ») Ibid. B. 91, p. 161. 



