EDMUND, OM GALV. AFKYLNINGS- OCH UPPVÄKMNINGSFENOMEN. 461 



i ledaren mellan polerna c, så blir på detta sätt den i elektro- 

 motorn uppkomna värmemängden lika med (a + b) — (b + c) = a — c. 

 Hela den värmemängd, som erliålles i elektromotorn och lednin- 

 gen mellan polerna tillsammans, blir följaktligen lika med den, 

 som skulle liafva uppstått af samma kemiska kompositioner, 

 utan att någon elektrisk ström egt rum. Strömmen har således 

 i sjelfva verket hvarken alstrat eller förbrukat värme: den värme- 

 mängd, som åtgick för strömmens danande, var lika stor med 

 den, som han åstadkom vid sin gång genom ledningen. Han har 

 således blott transportei'at värme ur elektromotorn till ledningen 

 mellan dess poler, utan att dervid någon förlust eller vinst af 

 värme egde rum. Att denna slutsats är fullkomligt riktig är 

 dessutom på experimentel väg bevisadt genom en undersökuing 

 af Favre ^). Denne utmärkte fysiker har nemligen ådagalagt, 

 att hela den värmemängd, som frigöres af ett galvaniskt element, 

 hvars poler äro förenade genom en ledningstråd af större eller 

 mindre motstånd, är precist lika med den värmeraängd, som de 

 i stapeln försiguångna kemiska operationerna skulle hafva lemnat, 

 om ingen ström hade uppstått. Det värme, som uppstår i 

 ledningstråden mellan polerna, tillsammans med det värme, som 

 uppkommer i sjelfva stapeln, bildar således en värraesurama, 

 som är lika med den, som erhålles af de försiggångna kemiska 

 operationerna. Strömmen sjelf har hvarken ökat eller minskat 

 denna värmemängd. I en therraoelektrisk ström, hvilken icke 

 åttuljes af någon kemisk verksamhet, måste således, såsom ofvan- 

 före blifvit närandt, den producerade värmesumman vara lika 

 med noll. 



Jag skall nu tillämpa dessa principer på de af Peltier 

 upptäckta afkylnings- och uppvärmningsfenomenen. 



2. Antag, att man -har en elektiomotor af hvilken be- 

 skaffenhet som helst, och att dess^ poler äro förenade med hvar- 

 andra medelst en ledare. Om elektromotoriska kraften är e, 

 och hela motståndet i elektromotorn och ledaren tillsammans är 

 lika med I, så är hela den af strömmen utvecklade värmemäng- 



1) Annales et chemie et de pli. Ser. 3. B. 40, p. 293. 



