464 ÖFVERSIGT AF K. ,VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1869. 



mellan dessa kroppar måste derföre vid strömmens genomgång 

 visa relativt stora temperaturvariationer, utan att detta angifver, 

 ^tt elektiomotoriska kraften emellan dem är så betydlig. 



Om man uppställer metallerna efter de värmemängder, som 

 absorberas eller produceras, då en galvanisk ström genomgår 

 kontaktstället emellan dem, så\ synes det *mig icke vara på för- 

 hand gifvet, att man erhåller samma serie som den, hvllken 

 -uppstår, då de uppställas efter den elektriska tensionen vid 

 kontakt. Det tyckes nemligen vara antagligt, att storleken af 

 den ström, som en kontakt kan åstadkomma, icke endast beror 

 af den tension, som den elektriska fördelningen kan uppnå, då 

 metallerna isolerade bringas i kontakt, utan äfven af den tid, 

 som behöfves för att detta tensionsmaximum skall uppnäs. Ehuru 

 denna tid utan tvifvel är ganska kort, torde den dock vara 

 je ni förlig med tiden för strömmens gång från ena polen till den 

 andra, iir detta verkligen fallet, så kan den vanliga tensions- 

 elektromotoriska serien icke utan vidare bevis anses vara den 

 rätta, då en verklig ström uppkommer. Huru härmed sig rätte- 

 ligen förhåller, derom böra tillförlitliga mätningar öfver de ab- 

 sorberade och producerade värmemängderna lemna' upplysning. 

 De Peltierska fenomenen få härigenom ett oväntadt intresse. 

 Då' tid och omständigheter det tillåta, har jag tänkt företaga en 

 «xperimentel bestämning af meranämnde värmemängder. 



