KINBERG, UNBERSÖKNIfv'GAR RÖRANDE DJURENS HISTORIA. 503 



Ossa metacarpi. 

 Bos taurus L. 

 Yngre djur. 



1. 



Den minsta absoluta längd, 108 m.m., som förekommit på 

 våra prseparater från äldre tider, tyckes tillika med andra om- 

 ständigheter visa, att detta, liksom några närstående, tillhört ett 

 fullgånget foster. 



2. 



Den största absoluta längden hos diaphysen, 171 m.m., hän- 

 tyder derpå, att en tillväxt i längden var möjlig af 63 m.m. 

 Dock bör man ihågkomma, att de individer, som förete maximi- 

 tal, högst sannolikt icke haft minimidimensioner vid födelsen. 



Epiphysen gör en tillökning uti benets längd olika vid olika 

 åldrar och olika utveckling hos individet i allmänhet, hvilket 

 hos dessa djur har ett stort inflytande, samt förorsakar stora 

 svårigheter, att verkställa hithörande beräkningar, och dessutom 

 gör dessa mindre tillförlitliga, än man skulle önska. Då nu 

 härtill kommer, att ibland de här omhandlade djur tydligen 

 flera ganska olika former förekomma, kunna de tal och beräk- 

 ningar, vi här framställa, mindre afse en enda bestämd race, än 

 snarare de flera former, som hos oss efter hand under tidernas 

 lopp förekommit. 



3. 



Epiphysen åstadkom under öfver^ången till culminations- 

 perioden en tillökning i längden af 18—23 m.m. Under sådana 

 förhållanden skulle användandet af ett medeltal vara mindre 

 lämpligt, emedan derigenom skulle de ben, som tillhört mindre 

 individer blifva beräknade för stora och de större för små, och 

 afvikelser från verkliga tillståndet sträcka sig ända till 2,5 m.m. 



Till följe häraf hafva vi på grund af suturytornas form och 

 beskaff'enhet samt epiphysernas och diaphysernas olika längd 

 kommit till följande approximativa tal: 



Öfvers. af K Vei.-AJcad. Förh. Åry. 26. N:o 4. 4 



