516 ÖFVERSIGT AF K. VETBNSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1869. 



midten hafva varit något, om ock föga större i de fall nemligen, 

 då benet der tillväxte så, att benet upp- eller nedtill blef smalare. 



m.m. 



Jemföra vi detta tal 12 



med det motsvarande för ossa metacarpi 14 (§ ^), 



så finna vi skilnaden dem emellan vara 2 m.m. och att förhål- 

 landet dem emellan var 



= 12:14 eller = 1 : l,i65. 



Förhållandet emellan diaphyserna af ossa tnetatarsi och ossa 

 metacarpi var under ungdomen följande: 



emellan minimitalen = 14 : 16 eller = 1 : 1,1 4 ... (Tab. 44: 25. Tab. 43: 5), 



maximitalen = 26 : 30 » = 1 : la54 . . . (Tab. 44: 26. Tab. 43: 6), 



» medeltalen =20:23 » =1:1,15 . . . (Tab. 44: B. Tab. 43: B). 



27. 28. 

 Bredden hos diaphysens nedre ända eller af dess suturyta var 



m.m. 



högst 50 (Tab. 44: 28), 



lägst ■ 28 (Tab. 44: 27). 



Skilnaden 22 



utvisar den högsta laterala tillväxten af denna del från födelsen 

 till den tid, då epiphysen sammanväxte med diaphysen. 



m.m. 



Jemföra vi detta tal 22 



med det motsvarande för ossa metacarpi 28 (§ '^)' 



finna vi skilnaden dem emellan hafva varit 6 m.m. och förhållandet 

 = 22:28 eller = 1:1,27. 



29. 30. 



Den reducerade längden var: 



m.m. 

 10,4 \ . (Tab. 44: 30), 



7,1 ........ (Tab. 44: 29). 



Skilnaden 3,3 



visar omfattningen af olikheterna i proportionerna emellan dia- 

 physens längd och bredd. 



