KFNBERG, UNDERSÖKNINGAR RÖRANDE DJURENS HISTORIA. 521 



Under culminationsperioden var den minsta bredden 



«. ,3, 



m.m. m.m. 



högst 36,5, 31 ...(«: Tab. 44: 36,35), 



lägst 17,5, 17,5 . . . (/?: Tab. 45: 46, 45). 



Skilnaden 19, 13,5, 



ntvisar den variation, som derunder förekbm. 



Jemföra vi minsta bredden hos de äldre djurens ossa meta- 

 tarsi och ossa metacarpi, finna vi följande: 



Min. Max. Med. 



a. (i. a. ß. 



m.m. m.m. m.m. m.m. m.m. 



Ossa metacarpi 21, 37, 37, 29, 29. 



Ossa metatarsi 17,5, 36,5, 31, 27, 24,25. 



Skilnaden 3,5. [0,5]. 6. [2]. 4,75. 



Häraf synes åter, hvad vi förut funnit, att ett praeparat af ossa 

 metacarpi saknas, som har kunnat motsvara maximum af ossa 

 metatarsi. De under a funna tal kunna derföre icke heller här 

 vidare användas. 



Proportionerna voro emellan ossa metatarsi ochossametacavpi: 



emellan minimitalen = 17,5 : 20,5 eller = 1:1,175, 

 » maximitalen /? = 31 : 37 » =1:1,194, 

 n medeltalen /J := 24,25 : 28,75 » =1:1,186. 



37. 38. 



Resorption egde äfven här rum å suturplatsen. Bredden 



nedtill hos diaphysen var 



m.m. 

 bos de unga högst 50 (Tab. 44: 28), 



hos de gamla lägst 36 (Tab. 45: 47). 



Skilnaden 14, 



antyder den förekommande variationen vid Öfvergången till cul- 

 minationsperioden; men det kan icke nu afgöras, om hos de unga 

 äfven bredden hos capitula nådde samma storlek som suturen, 

 och skilnaden visar sig här säkerligen något för stor. 



Hos de äldre djuren var bredden nedtill: 



a. ß. 

 m.m. m.m. 

 högst 72, 62 . . . («: Tab. 44: 38, 37), 



lägst 36, 36 . . . {ß: Tab. 45: 48, 47). 



Skilnaden 36, 26, 



uttrycker variationen och tillväxten under culminationsperioden. 



