524 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1869. 



Under samma period förhöll sig variationen till den redu- 

 cerade längden sålunda: 



vid den minsta längden = 3,6: 7,1 = 1:1,97, 



' . » » största » = 3,6:10,7 = 1:2,9 7, 



» medellängden = 3,6: 8,9 = 1:2,4 7. 



Jemföra vi den förut (§§ 19, 20) funna motsvarande pro- 

 portionen vid medellängden 'hos ossa metacar'pi med den här 

 funna, så finna vi medeltalens förhållande till hvarandra 



= 2,29 : 2,47 eller = 1 : 1,08 (§§ 19, 20). 



Proportionerna emellan ossa inetacarpi och ossa metatarsi 

 hafva vi för öfrigt redan vid flera ställen i det föregående be- 

 rört, men få här tillägga följande. 



Medeltalen för den absoluta längden voro: 



m.m. m.m. 



hos ossa metacarpi 178, hos ossa metatarsi ß... 210,5 ... (Tab. 48: B. Tab. 45: B). 



och skilnaden dem emellan var 32,5; och de förhöllo sig till 

 hvarandra . = 1:1, is. 



Hos djur från vår tid se vi dem förhålla sig till hvarandra 

 = 200 : 223 = 1 : l,i 1 5 . . . (Tab. 29: 71. Tab. 36: 73) 

 med en skilnad af 23 m.m. Härvid få vi anmärka, ätt detta 

 det minsta individ, vi af nyare djur egt att tillgå, är ungt och 

 med suturerna öppna. Proportionen måste derföre närma sig 

 den hos de gamla, sedan suturerna slutit sig. 



Efterse vi ibland de gamla praeparaterna motsvarande tal, 

 behålla till utgångspunkt ossa metatarsi med medeltalet 210,5 

 och proportionen emellan de gamlas medeltal, så förhålla sig, 

 såsom vi sett, 



178:210,5 = 1:1,18; 



men behålla vi proportionen 1 : l,ii5 



så finna vi att 



178:198,5 = 1: 1,115. 



De meddelade tabellerna för de funna variationerna äro 

 utarbetade efter dem, som omfatta de direkta mätningarna. 



