548 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHAXDLINGAK, 1869. 



i våra trakter. Emellertid åstadkomma de beständiga perturba- 

 tionerna i atmosferen, att förhållandena i verkligheten blifva vida 

 mer komplicerade och det är följaktligen, och torde måhända 

 alltid förblifva, omöjligt för en enstaka observatör att med säker- 

 het förutsäga väderleken om ock blott för de närmaste dagarna. 

 Helt annorlunda blir dock förhållandet, om samtidiga observa- 

 tioner utföras öfver en större del af jordytan, hvilka sedan sam- 

 las och diskuteras på ett ställe. Detta förslag framkastades, 

 som bekant, redan i förra århundradet af Laplace och Lavoi- 

 SIER, men har först under de sista tio åren blifvit utfördt på 

 Pariserobservatoriet, dit hvarje morgon väderlekstelegrammer in- 

 sändas från alla Europas länder. På grund af dessa upprättas 

 för hvarje dag en synoptisk karta, hvarigenom det blir möjligt 

 att få en öfverblick öfver såväl de meteorologiska förhållandena 

 för tillfället, som och öfver de förändringar de undergått steg 

 för steg under de föregående dagarna. Dessa undersökningar i 

 Frankrike och annorstädes hafva gifvit vid handen, att hvarje 

 perturbation i atmosferen, eller hvarje storm består deruti, att 

 en större eller mindre luftmassa är försatt i en roterande rörelse, 

 motsatt den hos visaren på ett ur, kring ett centrum, i hvilket 

 barometern står lägst. Tydligt är också, att om af någon orsak 

 ett barometer-minimum på ett ställe uppstår, så måste luften 

 från alla kringliggande trakter tillströmma för att uppfylla tora- 

 rummet. Dessa luftströmmar blifva dock till följe af jordens rota- 

 tion devierade åt höger; de nå således ej fram till centrum utan 

 passera förbi, hvarigenom en roterande rörelse lika med den 

 observerade måste uppkomma. Vinden blåser således hvarken 

 i radiens eller i tangentens rigtning i hvirfveln utan i en medel- 

 rigtning, som gör 60*^ — 80° med radien. Denna Buys-Ballots 

 lag eger beständigt rum vid alla hittills observerade hvirfvel- 

 stormar eller burrasker. Dessa stormar hafva dessutom en fort- 

 skridande rörelse. De åtfölja i allmänhet eqvatorealströmmen 

 och röra sig merändels från Atlantiska hafvet in öfver Europa 

 1%. åt NO eller SO. Om deras upphof känna vi föga. De nyaste 

 "'^^^ .undersökningarna i Paris gifva vid handen, att de flesta upp- 



