SUNÜEVALL, FOGLAUXE PA PORTORICO. 595 



arter som icke finnas i de äldre förteckningarna, till en stor del 

 Vadare och Vattenfoglar, som sannolikt blott under flyttningen 

 eller vintern besöka ön frän Nordamerika. I Taylors och 

 Bryants förteckningar upptagas tillhopa 16 arter, som icke 

 funnos uti Hjalmarsons samlingar, och dessa äro här nedan 

 uppförda under sina nunmier, men med ett ( framför namnet (t. ex. 

 n:o 6). — Det tyckes alltså som om öns flesta fogelarter skulle vara 

 funna och att icke ett betydligt antal der häckande eller reguliert 

 förekommande arter, skulle återstå att upptäcka. De nu upp- 

 räknade äro 90 med nummer och 6 utan nummer, s:a 96 arter. 



1. T ur dus ardosiacus Vieill. Ene. 646; — Bryant Portor. 

 1. c. — Mimocichla ardosiaca Baird Eeview p. .39. — Turdus plum- 

 beus L. XII (Briss. II, 288; — uec T. phimb. L. X ex Catesby 30). 



— Mimoc. plumbea Taylor 1. c. — Egregie cum descr. Brissoni 

 convenit. Hunc, Turduni verum atque typicura, maxime affinem 

 T. migratorio habendum censeo, neque cum Galioseopte Gab. (Mimo 

 carolinensi) consociari potest. — A cl. Hjalmarsoii 2 specimina 

 allata sunt. 



2. MimiirS polyglottus L. X et XII (Catesby 27; Kalm. etc.); 



— Lath. 45; — Baivd Review 48. — M. polygl. var. portoricensis 

 Bryant 1. c. — Specimina 2 allata (ef) ab illis ex America Sept. non 

 differunt et melius cum descr. Bairdii citata, quam cum reliquis, ab 

 eo datis, convenit. . Specimen ex Hayti ($) adest, etiam cum poly- 

 glotto vero non male conveniens, etsi cauda pauUulo minus gradata. 

 Suspicor igituv T. dominicum L. XII (Briss.) et T. orpheum L. X 

 (Edw. 78) a polyglotto non differe, sed ex feminis junioribus de- 

 scriptos esse. Cf. Baird Review 50, M. orplieus. 



3. Margarops fuscatus Sclater; — Baird Review p. 41. — 

 Turdus fuscatus Vieill. — A Mimis differt rostro magno, tarso brevi. 



— Specimina 2. 



4. Vireo altiloquas (Vieill.) Sylvia, Ene. 430; — Gray gen. 

 268; — Baird N. Am. 330; — Taylor 1. c. — V. longirostris Sw. 

 En. bor. Am. 237; — Vireosylvia calidris Baird Review 329 (nec. 

 Mot. calidris L.). — lacertum an etiam Turdus hispaniolensis? Gm.; 

 Lath. 106 (Briss. II, 296, t. 27 f. 2) et Vireo virens Bodd. (ex PL 

 Enl. 273, 1, quce est imitatio iconis cit. Brissonii). — Obs. Musoic. 

 olivacea L. XII nititur in Catesb. 54, fig. inf. = Lan. oliv. Licht., 

 ex Amer. sept. ; — et in Edw. 258: quae, rostro longo, striola malari 

 fusca ''etc, prteter dubium V. altiloquum Vieill. exhibet. Nomen 

 igitur ambiguum, sed tarnen, ex consuetudine bodierna, pro avi Americte 

 sept:s non male servandum. Nomen Boddaertianum omnino rejicien- 

 dum, quod seinper fieri deberet. lUius enim nomina hand avibus 

 data sunt, sed iconibus Danbentonianis, perstepe malis atque incertis 



