642 ÖFVERSIGT AP K. VETENSK.-AKAÜ. FÖRHANDLINGAR, 186 9. 



3. Fam. Geophilidse, Leach. 



Dr Meinert liar i sin ofvannämnda afhaudling uppställt flera 

 nya slägten och närmare bestämt de äldre. De karakterer, hvarigenom 

 slägtena skiljas åt, äro i främsta rummet hemtade från mundelarne. 

 Till formernas särskiljande erbjudas för öfrigt goda kännemärken af 

 liufvudsköldens, rygg- och buk-sköldarnes form och skulptur, af anal- 

 benen jemte sista segmentets pleuralparti (hvilket KocH tolkar såsom 

 släpbenens uppsvällda höftleder), af när- eller frånvaron af synliga 

 buk-, pleural- och analporer, af benens antal. Hvad det sistnämnda 

 beträffar, må anmärkas, att antalet alltid är udda (analbenen inbe- 

 räknade), och att hannarne hafva ett mindre antal ben (vanl. 2 par) 

 än honan. Äfven ganska späda ungar hafva samma antal ben, som 

 tillkommer de fullväxta individerna af samma art. 



3. Geophilus, (Leach), Meinert. 



Meinerts diagnos af detta slägte är följande: »Corpus depres- 

 sum, ante vix angustatum, post nonnihil attenuatum. Labrum libe- 

 rum, partitum, medio denticulatum, lateribus laciniatum. Mandibulae 

 acie longa, multidentata instructse. Maxillae primi paris extrorsum 

 binis processibus membranaceis instructae. Lamina cephalica longula 

 vel subquadrata, simplex. unguis pedum maxillarium secundi paris 

 dente basali majore vel minore armatus. Antennse filiformes, longfe 

 vel longiores. Pedes anales maris leviter a ceteris pedibus diversi. 

 — Maxillae secundae paris parvae. Unguis pedum maxillarium primi 

 paris longus. Laminfe dorsales sulcis binis distinctis exaratae. Pori 

 ventrales minimi, inconspicui, in area transversa postica dispersi. 

 Pori pleurales pro parte saltem obtecti, in ventre solummodo aut 

 etiam in dorso siti. Pori anales aut detecti, parvi, aut obtecti, magni.» 



Ä. Sista bukskölden smal. 



1. G. ferrugineus, C. L. Koch. 



Artrn. Hufvudskölden mycket {\ gäng) längre än bred, groft 

 och tätt punkterad. 2:a käkbenparets basaldel groft punkterad, hvil- 

 ken punktering sträcker' sig till de följande lederna; dess klor räcka 

 framom l:a antennleden; klon med en stor tand vid roten. Sista 

 segmentets pleuralporer ytterst talrika, sträckande sig äfven till öfre 

 kroppssidan. Buksköldarne med en djup fåra långs midten. Benens 

 antal: (c^) 43 (45) — (?) 45(43, 47). Längd: 37 mm. 



Temligen allmän till och med på torra ställen. Tagen vid Malmö, 

 Limhamn, Carlshamn m. fl. ställen. 



B. Sista bukskölden bred. 



a. Sista segmentets pleuralporer förekommande både på öfre och 



undre kroppssidan. 



2. G. electrieus. Lin. Meinert. " 



Artm. Hufvudskölden föga längre än bred, opunkterad. Käk- 

 fötterna (2:a paret) räcka ej till antennrötterna, basaldelen groft, men 

 grundt och glest punkterad; tanden vid kloledens rot liten. Pleural- 



