v. PORATH, ZOOLOGISK KESA I SKÅNE OCH BLEKINGE. 643 



porerna få (10 — 12 pä undre, 4 på öfre sidan). Buksköldarne med 

 3 grunda lång-sfåror, hvaraf sidofårorna utvidga sig groplikt baktill. 

 Benens antal: (o^) 67(65, 69) — (9) .69(67, 71). Längd: 50 mm. 

 Sällsynt. Blott vid Ramlösa ,ocli Öfveds kloster anträffades denna 

 art, ocli blott ett exemplar på livartdera stället. Det ena, ett ef -ex. 

 (50 mm. 1.), har 65 par ben; det andra, en $ (29 mm. 1.), 69 par. 

 Utom den ofvannämnda skulpturen hos buksköldarne äro de (omkr.) 

 20 första groft punkterade. 



b. Pleuralporer förekommande blott på undre sidan. 



3. G. longicornis, Leach. 



Artm. Hufvudskölden föga längre än bred, groft och glest 

 punkterad. 2:a käkbenparet räcker- framom antennrötterna; basaldelen 

 med punkter ställda nästan i rader; klon med en tand vid basen. 

 Pleuralporerna 6 — 12. Buksköldarne: de första och sista med en 

 långsfåra, de mellersta med en grop i midten; på de bakre märker 

 man någongång äfven otydliga sidofåror. Benens antal: (o^) 53 (51, 

 55) — ($) 55 (53, 57). Längd 40 mm. 



Temligen allmän. 



4. G. proximus, Koch, Meinert. 



Artm. Hufvudskölden nästan lika lång som bred, opunkterad. 

 2:a käkbenparet räcker något framom antennrötterna; basaldelen nä- 

 stan utan punkter; klon med en liten tand vid roten. Pleuralporerna 

 stora, till antalet 3 — 6. Buksköldarne med 3 djupa fåror, hvilka 

 äro tydligast på de främre Benens antal: (9) 47 (49, 51). Längd 

 35 mm. 



Syn. G. proximus, KocH, System d. Myr. 

 » » Meinert, Daum. Geoph. 



» palustris. Palmberg (Bidr. etc. pag. 28). 



Esperöd, Carlshamn m. fl. st. I Småland är han på mänga 

 ställen (Jönköping, Hägganäs) den allmännaste inom sitt slägte. 



5. G. truncorum, Meinert. 



Artm. Hufvudskölden föga längre än bred, opunkterad. 2: a 

 käkbenparet räcker ej till antennrötterna; basaldelen nästan opunk- 

 terad; klon har en liten tand. PleuralporeT 2. Buksköldarne med 

 3 djupa fåror, som pä de främre och bakre äro tydligast. Benens 

 antal: (o^) 37 (39) — (9) 39 (41). — Aualbenen äro hos denna art 

 tjockare än hos någon annan inom slägtet, isynnerhet hos hannen. 



Syn. G. truncorum, Meinert, Danmarks Geoph. 



)) nemorensis (p. p.) Palmb., Bidr. till k.omSv. Myriap.p. 27. 



Är vidt spridd och ingalunda sällsynt hvarken i Skåne eller 

 ' Småland. 



(?)6. G. (Schendyla, Meinert) nemorensis, KocH. 



Den Geophilus, som Palmberg beskrifver under detta namn, 

 hör visserligen till största delen till föregående art; men måhända 

 höra äfven några exemplar till den verkliga G. nemorensis, KocH. 

 I Danmark skall denna art vara allmän. — Ett godt, habituellt känne- 



