650 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. PÖUHANDLINGAR, 1869. 



Enligt ofvanstående förteckning skulle vi således i Sverige med 

 säkerhet ega 37 arter af denna grupp. Antagas de äldre uppgifterna 

 om L. dentatus och G. nemorensis såsom riktiga, och skulle den 

 verkliga Craspedosoma marmoratum vara funnen hos oss, sä utgör 

 antalet 40. Detta är jemförelsevis ganska betydligt, men jag tror 

 dock, att kommande undersökningar skola ej obetydligt öka detta 

 antal. Hvad Diplopoderna beträffar, så torde hvad vi ega deraf i 

 det närmaste vara funnet, då för vårt grannland, Danmark, ej flera 

 än ofvanuppräknade arter upptagas, om man undantager lulus rugi- 

 frons, Meinert. Sä är det deremot ej fallet med Chilopoderna. 

 Först och främst ega vi troligen äfven i Sverige någon art af si. 

 Cryptops; vidare upptager Meinert i »Danmarks Geophiler» följande 

 i Sverige ännu icke funna: Scnipseus foveolatus, Meinert, Scolio- 

 planes maritimus, Leach, Sc. acuminatus, Leach, Sc. crassipes, Koch, 

 Himantarium subterraneum, Leach. Slutligen är det antagligt, om 

 än icke alldeles säkert, att vi af si. Lithobius skola finna många 

 flera, måhända för vetenskapen nya, arter. Ar, såsom L. Koch an- 

 tager, Lithobiernas förekomst beroende af de geologiska formationerna 

 — ett antagande, som endast med betydlig inskränkning gäller om 

 deras utbredning i Sverige — , sä torde Gotland, Oland och ytter- 

 ligare undersökningar af Skåne och Blekinge lemna de rikaste skördarne. 



2. Oniscider. 



Alla härnedan upptagna djur af denna grupp äro bestämda efter 

 Dr A. Johnssons »Synoptisk framställning af Sveriges Oniscider». 

 (Ups. 1858). 



1. Ligidiiini^ Brandt. 



1. L Persoonii, Brandt. 



På mycket fuktiga ställen träffades denna art ej sällan. Så tog jag 

 den t. ex. vid Stehag, Eingsjön, Skäralid, Dahlby, Ramlösa, Esperöd 

 m. fl. ställen. Den är särdeles snabb och hastig i sina rörelser. 



1. ■/. Icevis, Zaddach. 

 Allmän. 



2. Itea, KocH. 



3. Oiiiscus, Lin. 

 1. O. Asellus, Lin. 



Var. b) opacus; matt, ej glänsande; abdominalsegmenten oftast 



besatta med knölar; till storleken mindre, 9 mm. 

 Hufvudformen allmän. Var. b) sparsamt t. ex. vid Ramlösa, 

 Esperöd och Öfvedskloster. 



