670 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHA>^DL1NGAII, 186 9. 



svepte toppen a och fördunklade skenet i närheten af denna, 

 men drog sig bakom h och c för att åter framkomma emellan 

 d vch e, utan att skenet undergick den ringaste förändring emel- 

 lan h och c. Detta ljus gaf äfven tydligt den gula linien i 

 spektrum. 



Den 28 Sept. företog jag, som ofvan blifvit nämndt, försök 

 med elektrometern, och på aftonen och natten inträffade ej nå- 

 got synnerligen anmärkningsvärdt. 



Amsterdam-ön den 30 Sept.: 



Kl. 9' 28™ syntes på fjellen i sydost ett starkt ljusfenomen, 

 men då en temligen tät dimma hade lägrat sig emellan farty- 

 gets ankarplats och den ort, der ljuset uppträdde, så kunde det 

 ej med tillräcklig noggrannhet observeras. 



Härstädes visade sig för första gången på ett synnerligen 

 slående sätt, att alla högre bergstoppar och fjellkammar voro 

 omgifna af ett blekt ljus, särdeles då de voro betäckta af en 

 dimslöja. Man kunde tydligen urskilja' konturerna af bergen 

 och ofvanom dem till en viss höjd en ljusföreteelse, som ofta 

 sträckte sig ganska högt och småningom aftagande i styrka 

 slutligen omärkligt försvann uti de öfre lagren af dimman. Att 

 detta ljus, som visade sig hela den tid af senhösten vi voro 

 qvar på Spetsbergen och hade mörka nätter, ej var ett feno- 

 men af reflexion, bevisas af spektroskopet, som visserligen svagt, 

 men dock tillräckligt tydligt gaf den gula linien. Dock fick 

 härvid dimman ej vara alltför tät, ty då minskades ljuset i så 

 ansenlig grad, att ingen reaktion kunde förmärkas, fastän det- 

 samma tydligen visade sig omkring fjellens ryggar och toppar. 

 Tydligast uppträdde detsamma denna dag på - fjellen i öster, 

 längs hela sträckan från norr till söder, utgörande omkring 8 

 engelska mil. Uti innersta viken af Smeerenberg bay utskjuter 

 en glacier och in ibland fjelltopparne, hvilka höja sig ur gia- 

 cieren, antog skenet allt mera styrka, och på ett ställe upp- 

 flammade rödaktiga strålar, hvilka dock ej till följd af dimman 

 voro skarpt markerade, utan liknade mera uppflammande lågor. 

 Måhända orsakade äfven dimman skenets rödaktighet. Då spek- 



