674 ÖFVEUSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1869. 



håll. I vester syntes ett molnlager med skarpt markerade kan- 

 ter, hvars yttersta ända mot norr bildade tvenne stratuslager 

 ofvanpå hvarandra. Genast vid polarljusföreteelsernas början 

 iakttogs, att det nedre lagrets öfre kanter började lysa ocli 

 småningom utsända gula, något diffusa strålar emot det öfre 

 lagret, hvarifrån åter långa polarljusstrålar kastades emot zenith. 

 Under det polarljuset var som allra mest lysande, observerade 

 jag då och då dessa molnlager, hvilka allt fortfarande visade 

 den anmärkta egendomligheten. Under det att Ijusstrålarne nu 

 rundt omkring horizonten utslocknade, fortfor fenomenet uti 

 molnlagren om möjligt mera markeradt; frän det undre lagret 

 utgingo nästan utan afbrott tvenne ljusband till det öfre lagret, 

 från hvilket åter höga mot zenith gående ljusstrålar utslungades 

 med korta mellanskof. Det egendomliga var, att dessa strålar, 

 hvilka upptogo en bredd af några få grader, likväl omkring 

 magnetiska zenith bildade fragmenter af en corona. Fenomenet 

 började slutligen aftaga, men äfven efter det att strålarne upp- 

 hört, fortforo molnkanterna att lysa pä ett särdeles tydligt sätt. 



Vid detta tillfälle likasom förut var rullningen så stark, att 

 ingen spektralanalys kunde företagas. 



Efter ankomsten till Tromsö ställde jag allt i ordning för 

 analys af polarljuset medelst Spektroskop. Sedan jag förgäfves 

 sökt ett rum med fri utsigt åt alla sidor, måste jag låta förse 

 instrumentet med en inrättning, hvarigenom skalan kunde be- 

 lysas, under det observationen verkställdes i fria luften. Förr än 

 denna blef färdig, inträffade den 21 Oktober på aftonen ett . 

 strålande polarljus, hvilket jag analyserade. Det nämnda polar- 

 ljuset började i norr, och de första strålarne gåfvo tydligt den 

 gula linien, hvilken ofvan blifvit omtalad. Snart började feno- 

 menet blifva mera lifligt, och slutligen förenade sig mot söder 

 ett band skiftande i gult, rödt och grönt, mot hvilket jag riktade 

 spektroskopet och iakttog nu inalles fyra streck: 



l:o den gula linien; 



2:o ett band i det blåa fältet, särdeles klart och tydligt; 



