LEMSTRÖM, OBS. PA LUFTELEKTRICITETEN OCH POLARLJUSET. 683 



Ur de af Hr de la Rive utförda försök att utröna mag- 

 netismens inflytande på ett elektriskt ljusfenomen, som uppstår 

 under något så när samma vilkor som polarljuset, kunna dock 

 ej några bevis derför, att Ijusstrålarne verkligen skulle samman- 

 löpa, heratas. Ej heller visar magnetismen något sådant in- 

 flytande på de ljusstrålar, som uppstå af i luften utströmmande 

 elektricitet, att en böjning af polarljusstrålarne derur kunde 

 förklaras, åtminstone då experimentet sker uti vanlig atmosferisk 

 luft, hvilket blifvit utrönt genom direkta försök. Dessa an- 

 ställdes sålunda, att en ihålig messingscylinder förbands med 

 positiva polen till en HOLTZ machin,^ under det att den nega- 

 tiva var afledd till jorden. Messingscylindern var uti begge 

 ändar försedd med ihåliga kulor, af hvilka den ena kunde af- 

 tagas, under det att den andra var med cylindern fast förenad. 

 Den sednare kulan hade uti midten ett hål, hvari en i fina tag- 

 gar skuren messingsring insattes jemte ett glasrör, hvilket räckte 

 genom hela cylindern. Inuti glasröret, som för öfrigt i begge 

 ändar var försedt med en ring af guttapercha, inlades en cy- 

 lindrisk magnet, som kunde skjutas fram och tillbaka. Så snart 

 machinen sattes i gång började en häftig utströmning af elek- 

 tricitet under ett starkt strålformigt ljusfenomen, som blef så 

 mycket tydligare, då experimentet anställdes i mörkt rum. In- 

 gen inverkan af magneten kunde dock på Ijusstrålarne iaktta- 

 gas, hvaremot de visade en bestämd tendens att i bågform 

 sammanlöpa, då en med jorden i förbindelse varande kropp när- 

 mades intill strålringens centrum. De förhållanden, hvarunder 

 detta försök anställdes, äro dock sådana, att detsamma knappast 

 någonting bevisar, ty såsom bekant utöfvar en urladdning af 

 statisk elektricitet ett ofantligt ringa inflytande på en rörlig 

 magnetnål, hvilket äfven torde gälla omvändt; men om en gal- 

 vanisk ström tillkommer eller om urladdningen försiggår lång- 

 samt, så blifver förhållandet annorlunda. Vid närmare betrak- 

 telse af de fenomener, som försiggå uti en polarljusstråle, så- 

 som varande en urladdning af elektricitet, finner man: 



