716 ÖrVERSlGT AF K. VETENSK.-AKAD. 1'ÖKHANDLINGAll, 1869. 



öfriga massan. Upphettad pa träd färgas yttre lågan gul och 

 med flusserna erhålles jernets reaktioner, upphettad i glasrör 

 afger stenen en ringa qvantitet alkaliskt reagerande vatten. 



Vatten löser en obetydlig del af stensubstansen. Lösningen 

 ger reaktion för chlor, natron och talkjord. 



Fyra bestämningar af egentliga vigten äro verkställda: N:o 1 

 på en hel sten af 16,7445 gr. urkokt i dest. vatten. N:o 2 på en 

 hel sten af 4,2 1 1 5 gr. urkokt och vägd i alkohol. N:o 3 på smärre 

 stenfragmenter befriade från den svarta skorpan och urkokta 

 med dest. vatten. N:o 4 pä dylika fragmenter vägda i alkohol, 

 sedan luften blifvit utpumpad med luftpump. Till alla bestäm- 

 ningarne har lufttorkadt material använits. 



N:o 1 vid 12,5" Celsius 3,697. 



» 2 » 14,5" » 3,67 1. 



» 3 » 14,7" » 4,048. 



» 4 w 21,8" )) 4,004. 



Till nedanstående analyser användes en sten från Lårsta- 

 vikens strand, norr om Hessle. Dessa gåfvo följande resultat. 



Uti trenne försök att bestämma den magnetiska delen, er- 

 höllos 20,9 Yo, 19,9 % och 18,6 %. 



I. Analys af stenen i sin helhet. I denna analys bestäm- 

 des alla ingående ämnen utom tenn och alkali. Till analysen 

 användes 4,0945 gr. 



II. Analys för bestämning af tenn och alkali uti hela ste- 

 nen. 3,8 2 2 gr. användes. 



III. Analys af siiikatets i syror lösliga och olösliga be- 

 ståndsdelar. 2,5468 gr. användes. 



IV. Kontrollanalys å nickeljernet. 6, 15 95 gr. användes. 



Hufvudanalysen utfördes på följande sätt: Anal. I. Sten- 

 bitarne söndertrycktes i stålmortel. Det finare pulvret afsikta- 

 des, hvarefter det gröfre ånyo behandlades i stålmorteln och 

 siktades. På detta sätt fortsattes tills så mycket af silikatet 

 som möjligt var afskiljdt från jernet, hvarefter det förra finrefs 

 i agatmortel. Meningen med denna operation var att göra de 

 metalliska partiklarne så mycket som möjligt åtkomliga för qvick- 



