KINBEKG, UNDERSÖKNINGAR KÖRANDE DJURENS HISTORIA. 759 



I. Uangifer taraudiis (L.). 



Linné, Cerviis tarandus. Ups. 1754. Amoeii. VI. p. 144. 

 Chambers, Cervus spUsbergensis. Dizionar. Q,uadrupedi. • T. VIII. Tav. 11. 

 Sundevall, Pecora. I. p. 176. II. 317, 319, i Act. Holm. 1844, 1845. 

 Nilsson, Skandinavisk Panna. I. 1847, p. 501 Förhandl. vid Skand. Natur 



forskaremöte. Stockholm 1842, p.' 139. Kiöbenhavn 1860, p. 835. 

 Andeesén, Om Spetsbergsrenen. Vet.-Ak. Pörh. 1862, p. 457. 

 Eisen och Stuxbeeg, Gotska Sandön. Vet.-Ak. Förh. 1868, p. 370. 



1. 



Ossa metacaiyi. 



Basis nästan lialfcirkelformig, framtill inåtdragen. Ledytorna 

 föga nedti'yckta; processus superior låg. 



Corpus bred; de bakre vinklarna starka, afrundade, bilda 

 en djup, vid grop. Sulciis anterior svag men tydlig. Foramen 

 inferius högt belägen. 



Capitula låga, breda; epiphysis capituli låg. 



2. 



Ossa metatarsi. 

 Basis smalare än hos ossa metacarpi. 



' Corpus till bredden icke eller föga underlägsen ossa meta- 

 carpi; den inre bakre crista betydligt större än den yttre. 



Capitula lika med eller något smalare än pä ossa metatarsi. 

 Föregående tabeller och efterföljande beräkningar utvisa för- 

 hållandet närmare. 



3. 



Angående de prasparater, vi egt att tillgå från Spetsbergen, 

 få vi anföra följande, hvilket kan tjena till bedömmande af ål- 

 dern hos de djur, hvilka de delar, som här afhandlas, hafva 

 tillhört. 



N:o P). Spetsbergen den 9 September 1868. Inga framtänder 

 fällda. Kindtänder -|. Horn små, 10 m.m. långa. Krop- 

 pens längd 20 t., halsens 13 t. Måtten tagna här liksom 

 å de följande utefter ryggen efter hudens aftagande. ' 



') Värt N:o i första kolumnen. Tah. 46. 



Öfvers. af K. Vet.-AJcad. Förh. A)-g. 26. X:o 9. 



