KINBBRG, UNDBRSÖKNINGAU RÖKANDE DJURENS HISTORIA. 761 



4. 

 Då vi sakna nödigt antal praeparater af unga djur, för att 

 göra de beräkningar, som grurida sig derpå, måste vi här in- 

 skränka oss till de äldre djuren, ocli, för att icke taga alltför 

 mycket utrymme i anspråk, anföra vi här endast i korthet föl- 

 jande, för att visa användningssättet för de meddelade tabellerna. 



Den absoluta längden har hittills funnits vara hos ossa 



nietacarpi 



m.m. 



högst 204 .. . (Tab. 46: 27), 



minst ■ 132 . . . (Tab. 46: 4); 



således med en variation af 72. 



5. 



Betrakta vi praeparaterna från de olika länderna, så finna 

 vi, att emellan maximum hos individerna från Spetsbergen och 

 minimum hos dem från Lappland, är skilnaden 



.m.m. 



= 171 — 145 = 26. 



Detta tal uttrycker alltså skilnaden emellan dessa bada lokal- 

 former, under det att de få specimina, vi begagnat, från Grön- 

 land falla inom området för variationen hos individerna från 

 Lappland. 



6. 



Af Spetsbergs-individerna se vi N:o 8, antagligen 2 år gam- 

 mal, hafva denna dimension lika med N:o 7 omkring 6 år gam- 

 mal. Detta tal är maximum för 9- Således se vi o^ mycket 

 hastigt ernå maximum för $. 



Men minimum för den fullvuxna hannen hafva vi funnit 

 hos N:o 5 nemligen 133 m.m., under det vi icke funnit niinimi- 

 talet för den fullvuxna $, emedan N:o 3 är för ung, att förete 

 detta. Vi kunna derföre för könsskilnaden här hvarken begagna 

 minimitalen eller medeltalen, hvarpå det saknade ininimitalet för 

 $ utöfvar ett för stort inflytande. Till följe af hvad vi anfört, 

 finner man dock, att minimum för $ måste vara mycket mindre 

 än minimum för ef. 



