774 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖKHA^DLIXGAS, 1869. 



och trängre gräiisor än hos de tama. Dessutom hafva vi skäl, 

 att antaga, det de funna variationerna här till största delen hafva 

 berott på kön och ålder. Vi hafva endast haft ett specimen 

 från Skåne, att tillgå. Detta är emellertid mycket större 

 än de i Stockholm funna prasparaterna, hvilket häntyder dels 

 derpå, att detta djur i mellersta Sverige icke nådde eller når 

 samma storlek som i Skåne, och att de här i Stockholm funna 

 prseparaterna hafva tillhört djur från mellersta Sverige. 



24. 



m.m. 

 o^j.^) Os jnetacarpi secundum, längd... 22, 



» » qvintum, » ... 25. 



Båda hoptryckta, något böjda, nedåt tillspetsade; ligga något 



nedom basis. 



De motsvarande ossa metatarsi saknas. 



25. 



Lemningar af denna art förekomma icke uti våra torfmossar. 

 Vi hafva icke heller funnit spår deraf ibland qvarlefvor från 

 sten- eller bronsåldern, och de äldsta och enda qvarlefvor deraf, 

 som hittills blifvit hos oss anträffade, äro de, som vi funnit här 

 uti Stockholm. 



Ifrån pålbyggarnas tid i Schweiz funnos fragmenter af horn, 

 hvilka RÜTIMp:yer-) bestämt till Cervus dama, dock med reser- 

 vation. Då äfven andra fragmenter af skelettet från denna tid 

 böra hafva funnits, som med säkerhet kunde bestämmas, borde 

 visshet i detta fall utan särdeles svårighet kunna erhållas. De 

 meddelade tabellerna torde, hvad dessa delar angår, vara alldeles 

 tillräckliga för en sådan bestämning. Ibland våra samlingar från 

 nämnde lokal och från stenåldern i Danmark och Frankrike 

 hafva vi icke funnit några hithörande prseparater. 



En omfattande undersökning af detta djur från de olika 

 trakterna i Sverige och Tyskland, dit det blifvit infördt, samt i 

 södra Europa, Afrika och Asien vore särdeles önskvärd. 



') Djurgården. Januari 1870. 

 ^) Fauna d. Pfahlbauten, p. 62. 



