KINBERG, UNDEKSÖKNINGAB. RÖRANDE DJURENS HISTORIA. 785 



46. 



Os vietacmyi secundum. 

 Hos Eigen m. fl. Pecora uppkommer detta ben utaf dia- 

 phi/sis och epipliysis capituli men epiphysis basilaris^) saknas. Hos 

 Hästen saknas deremot hos detta ben epipliysis capituli. Till 

 följe häraf saknas hos Eigen basis, hos Hästen capitulum 

 och öfre ändan är tillspetsad hos den förra, den nedre ändan 

 hos den senare. Hos Hipparion funnos, liksom hos Tragulus, 

 båda slagen af epiphyser. 



47. 



Som några olikheter emellan det högra och venstra benet 

 förekomma, angifva vi dimensionerna å båda benen, tillhörande 

 samma individ, som är aufördt i Tab. 72: N:o 5. 



Höger. Veuster. 



m.m. ni.m. 



A. Direkt längd 194 195 



B. Bredd upptill 3 3 



C. w öfver suturplatsen 8 8 



D. » 2i{ capitulum 9,5 10 



E. Reducerad längd; 1 = C 24,25 24,3 



F. Diametern för crista capituli 16,7 17. 



Det är tydligt, att en dylik olikhet är rent individuel. 



48. 

 Extreviitas superior hoptryckt, tillspetsad, utan ledyta, ut- 

 gör här öfversta delen af diaphysis. 



Corpus är lång, hoptryckt, utåt böjd, smal, nedåt till- 

 tagande i tjocklek. Yttre och inre ytorna hvardera med en 

 longitudinel, svag fördjupning. Främre randen nedtill, något öfver 

 nedre fjerdedelen, med en låg tuberositet. Bakre randen jemn. 

 Emellan tuberositeten och suturplatsen är tvär-genomskärningen 

 nästan regelmässigt oval, med dimensionen C omkring i sä stor 

 som länssta diametern. 



*) KiNBERG, Synopsis sut. et ejiiph. 1869, p. 183. 



